1417. 



WäJborne Herr Archiater, 

 Riddare af Kongl. Nordstierne-orden, 



Min trognaste Informator. 



För Herr Archiaterns senare ganska gracieusa bref har jag den 

 äran at likaledes igen aflägga min aldra ödmiukaste och vördsammaste 

 tacksejellse. 



Ophrys insectifera myodes SI 8 skal jag visserligen plantera på ett 

 skuggrikt ställe af min gård, och med vatnande hålla stället fuktigt, 

 ehuru jag ingen trägård äger i staden, måste ock dessutan hetala för 

 hvarje tunna vatn 15 öre kppmt. Dock skal sådant intet afhålla mig 

 ifrån dageligit åskådande af ett så nöisamt Naturens spectakel. 



Monotropa Hypopithys 351 har jag sedermera träffat ymnigt här uti 

 gamla skogar: den kallas af bönderne Gubbe-rosor, och förmenes vara 

 god uti tussi humida senili, som en bonde i Skeda soken här berättade 

 mig, När jag sist upsände Monotropam, hade jag ingen Botanisk bok 

 vid handen, utom Genera Plantarum, emedan mine vänner Pastores 

 quidam curiosi häromkring länt min nya Flora Suecica med de flere 

 böcker. Jag ser Monotropam nu vara flyttad til Decandriam monogy- 

 niam, secundum Philos. Bot. 178. 



Lysimachia vulgaris 175 heter här Gräl-spira hos bönderne. 



Acorus Calamus 297, Kalmus, växer här och hvar, serdeles vid 

 Norköping. Koor äta både bladen och roten begärligt, då miölken och 

 smöret få däraf en ganska behagelig smak. 



Tropceolum, Nasturtium Jndicum Mat. Med. 181. Kallas här Sallats- 

 Rosor. Det är besynnerligit, at Östgiöten har merendels vakra namn på 

 sina örter. 



Museum Ådolpho-F rider icianum har jag fått läna af vår Biskop 

 Khyzelius l , som fått det til skänks af Hans Kongl. Majestet. Hela 

 värket prisar sin Mästares oförlikneliga penna, och Förtalet i synnerhet 

 täknar en gudahand. Jag begärde af Biskop Rhyzelius at få låta här 

 uplägga allenast Förtalet af detta härliga värk; men Gubben nekade 

 härtil. Svenske Mercurius lärer väl dock tagna Almenheten med åt- 

 minstone Förtalet af denne dyra skatten. 



Det är en ganska obeskrefvelig upmuntran och heder, at se, det 

 mast alle Herr Arcbiaterns Disciplar, af hvad stånd de äro, blifvit 



