145 



Linn. Soc. vol. IV: 240—1. 



1 Gustaf Celsing, se bref. 284 not. 2. 



- Petter Kalm, Svar på den 3 Frågan i Andra Quartalct för är 1739: 

 På livad sätt den Säd, som intet är Ritorr, i många år må kunna agtas, 

 utan at taga något men ock skada? (Vet. Ak:s Handl. 1743 s. 50). 



3 Till detta bref voro fogade en del anteckningar eller »observationes 

 ad Rumphii herb. Amboinense & dissert, Herb. Amboin.» (det senare 

 - Linnés 17ö4 utgifna] disputation Herbarium Amboinense), bvilka här ute- 

 lemnats. Äfven finnas några anteckningar om »Varia alia», ur bvilka föl- 

 jande här må finna plats: 



Flädermössen, de stora, hatade af Indianerna för det de hjelpa 

 dem äta trädfrukter, äro deras trägårdsmästare. De så med sin träck 

 allestäds, och utan den providencen skulle det lata folket dö af hun- 

 gersnöd. 



NB. Hwarför kallas Gitri fruetus bacca och ej pomum, då den ju 

 har capsula? inträ pulpam? Sapindi fruetus cur dicitur Gapsula? quem 

 auetores testant esse baccam s. drupam. 



Goris monspeliensis har ej stigma Sfidum, ut in' Syst. N., utan 

 simplex; ej heller är Galyx 5- utan multispinosus, och hwar spina ledig 

 för sig. Beskrifningen i Genera är kanske gjord efter torrt el:r mon- 

 streust specimen. 



NB. Hieracium tycks i Gen. pl. behöfwa en ny description, ty 

 hwart ord der står, passar ock på Sonchus ; receptaculum är glömdt. 



Att Gaprificus i Upsala ej blommat, tör kommit deraf, att den ej 

 först blifwit stucken af Gynips. Kanske de skola göra wäg för medulla 

 genom en tät bark. Tournefort i sin resa säger gallas cynipum pä 

 grenen wara nödwändiga för att få hannblomman fram. 



Buphthalmum maritimum och spinosum ha helt wist stigma her- 

 maphroditicum bifidum såsom de andre Syngenesister, fast characteren 

 är tagen af contrario i Syst. Nat. Jag har sedt bägge slag tusendtals 

 wid Marseille och flerstädes. 



I torr sand wid hafskanten tror jag att climatet gör mindre skilnad 

 än opp i landet, och att, några sempervirentes undantagna, samma Ma- 

 ritima torde finnas ebr kunna sås wid alla salta sjöstränder. 



Linnés brefväxling VI. 10 



