196 



om han har hälsan, så bringar han en god del med sig hem; och han 

 har lofvat mig på det högsta at från både Madera och Gap. B. E. skrifva 

 Hr Archiatern til och sända något, och när han hemkommer at straxt 

 medela et exemplar af alla sina samlingar. Och fastän jag lämnar Lon- 

 don, har jag kommit öfverens med Forster om en säker adresse för 

 hans bref och Paqueter. Jag är ängslig för vår Solander, at hedern af dessa 

 upfinningar skulle falla i en annans händer, så mycket mera som, om 

 Forster hemkommer, han, såsom den sista, vill alena bli omtald och de 

 andre Herrarne intet. Det enda hoppet de hafva öfrigt är at få ett 

 Skepp af Ost-Indiska Gompagniet och nästa åhr gå ut därmed; men 

 detta är ännu osäkert. Alla sådanna dristiga saker förlora af sin styrka, 

 då de utdragas på tiden, och Forster blir ändock altid före dem. — En 

 förmån ha vi, som nödgas sitta hemma, nämligen at Dr Solander för- 

 modligen snart sänder Herr Archiatern något af sina samlingar, och 

 at de skynda sig at utgifva beskrifningar på alt sammans, för at före- 

 komma Forster. Jag har trodt det vara min skyldighet at gifva Herr 

 Archiatern denna underrättelse om en sak, som så nära rörer den Wet- 

 tenskap, hvars hufvud Herr Archiatern är, och för altid blir genom sina 

 skrifter. Jag har annars] denna gången inga nyheter at berätta. Med 

 Moreen 2 kommer en hel hoper småsaker til Hr Archiatern från Ellis. 

 Hill 3 och flere. M:r Myller har ock sändt något af sina taflor och en 

 på en ny växt, som han vill hafva nämd efter Quäkare Fothergill. — 

 Om örten är värkligen ny, så tror jag, at Fothergill förtjenar den he- 

 dern, som en stor samlare och upmuntrare med sina pengar för Nat. 

 Historien och den största Practicus, som London nu har. Jag nämner 

 ock detta, emedan jag hört, att Miller lämnat sitt Paquet til Gap. Mo- 

 reen, utan at adresserat på någon i Stockholm och det därföre bör där 

 efterfrågas. Jag hoppas, 1 at de sakerne jag sände med Dickson kommit 

 rätt til hände. 



För Herr Archiaterns benägenhet at villa påsätta mig Doctors hat- 

 ten tackar tag ödmjukast. Jag skulle gärna väntat öfver en Promotion 

 för at få denna hedern af Herr Archiaterns hand, och det skall för al- 

 tid bli mig en upmuntran at på alt sätt befrämja nyttiga uptäckter såväl 

 i Nat. Historie som Medicine. Huru länge jag ännu blir ute, kan jag 

 icke säga. Jag reser så länge jag kan, det vill säga, så länge min k. 

 Fars pung står ut därmed. Jag har hemma ingen lycka, som väntar 

 på mig, och ingenting at försumma. 



Af uprigtigaste hjerta önskar jag Herr Archiatern den bästa väl- 

 måga och många sommarnöjen. Jag skal aldrig förglömma den nöj- 



