343 



qwar wid sin förra ända, då flaskan wändes. Hoos Chartreux hade 

 hwarje Pater sin lilla trägård, therest de hade små sängar med wackra 

 blommor, et litet orangerie, hwarest de bewarade om wintren sina 

 citroner ock pomeranse träd. Et litet citronträd wisades oss, hwars 

 ena gren altjd bar en hermaphrodit af citron ock pomerans. Wi fingo 

 en slik af Ährke Biskops Baron Lusans bord en gång, hwilken han fåt 

 ifrån denne Paters lilla Orangerie; den hafwa wi hemsänt. Eljest war 

 äfwen här et wackert Apotecme, ther något af snäckor ock uplorkade 

 Quadrupedia samt fiskar och reptilia wisades. På gården utanför Apo- 

 tequet stod et litet diur bundit, som Le Pere reverende, hwilken fölgde 

 oss ikring i detta präktiga slottet, hade nys fåt ifrån America, hwilket 

 de kallade Acuti de Leogan. Detta diuret hade långt tryne, öfra maxilla 

 "\var nog längre, näsbårorna, som på en hund, små öron, 5 klor på 

 hwarje fot, swarlgrå, 2 fots lång rumpa, som hade grå ock swarta ringar, 

 brun under buken : tänderna 6 primores, 2 större canini, 3 mindre 

 canini, 3 molares, stor som en katt, sprang up på folket, tog ned ock 

 ransakade fickorna, war ganska qwick, gnislade ibland, som en rotta, 

 elr litet swin; dess affecter liknade nog markattans; men torde hända, 

 at det war en Meles. Af ortens okunnighet blefwo wi intalade, at i 

 Gradignac 1 Va mil ifrån staden skulle i en källare finnas scorpioner. 

 Wi giorde en Bomaria dit, sökte med all flit i källaren ock alla likliga 

 platzer; men förgäfwes. Wi kommo öfwerens med folket i gården, at 

 de skulle föra oss tilhanda i staden på wårt hotele, när slika diur kunde 

 finnas; de sade, at så snart, som det rägnade, så kunde de skaffa; ty 

 då wisade the sig. Äntel. regnade det, de kommo, wi fingo; men icke 

 scorpioner, utan 2:ne ödlor, som iag hemskickat, hwilka iag kallat Sa- 

 lamandra uti min specification. Folket woro lika rädda för desse ödlor, 

 som för elden, och hade bewis på, at de woro ganska farlige. Jag lade 

 dem lefwandes i Sp. vini, då de utzilade genom sina porer en hwit 

 safft, som ystade sig straxt hon kom ut; de lefde i detta element icke 

 länge; men wäl ned i jorden. 



Ifrån detta Gradignac skickade Madame du Cape, som war Fru af 

 denne orten, oss af de Gurculiones uvae, som wi hemskickade, sågandes 

 oss tillika, at desse insecter giorde henne offta skada på 30 ä 40 Fat 

 win om åhret. Wi examinerade theras Antennae och funno dem wara, 

 som trinda raspar, hwar med de raspa af de första skotten på winrankan, 

 som sedan förfallnar ock gifwer ingen frukt det åhret. Här war för dem 

 ei annor bot, än det, at Frun lejde en hop folk, som på en wiss dag 

 gingo öfwer wingården, ock plåckade bort desse gyllende odiur. 



