af taflor, således inälningar, teckningar och gravyrer, i den andra alla skulp- 

 turer och i den tredje gruppen medaljerna. Att jag ej skiljt målningar, teck- 

 ningar och gravyrer såsom tre olika grupper, beror hufvudsakligen därpå, att 

 jag anser, att uppställningen härigenom skulle bli alltför splittrad och särskildt 

 lämna en mindre tydlig öfverblick af tidsföljden och de olika porträttens 

 förhållande till hvarandra. En viss splittring uppkommer ju i alla fall genom 

 indelningen i de tre ofvan nämnda hufvudgrupperna, men denna torde ej 

 verka störande på öfversiktligheten. Däremot anser jag det nödvändigt att 

 vid uppställningen af taflorna från de verkliga porträtten afskilja afbildningar, 

 som icke ha till sin hufvudsakliga uppgift att visa Liunés utseende, utan att 

 framställa en viss episod ur hans lif, samt sådana porträtt, som äro gjorda 

 utan att hänsyn tagits till Linnés anletsdrag. Jag skulle ha velat kalla de förra 

 genrebilder, de senare fantasiporträtt. Då det emellertid är omöjligt att 

 mellan dessa båda grupper uppdraga en bestämd gräns, alldenstund en del 

 genrebilder på samma gång äro rena fantasiporträtt, anser jag fördelaktigast 

 att föra dessa båda grupper tillsammans, och det synes mig då lämpHgast 

 att kalla gruppen fantasiporträtt. 



Ett par bilder, beträffande hvilka jag ej vill afgöra, om de äro porträtt 

 af Linné eller icke, anser jag mig kunna anföra efter de autentiska porträtten, 

 utan att för dem bilda en särskild afdelning. 



Det är ju klart, att äfven genom denna indelning tidsföljden för taflorna 

 blir störd, men dels upphäfves icke härigenom möjligheten att placera repro- 

 duktionerna efter de respektive originalen, dels synes mig öfversikten öfver 

 de autentiska porträtten, som ju äro utan jämförelse de viktigaste, vinna så 

 mycket pä en sådan anordning, att jag måste anse fördelen häraf mer än upp- 

 väga den inkonsekvens, som kan ligga däri, att genrebilder och fantasiporträtt 

 ordnas i särskild tidsföljd. 



Till den andra hufvudaf delningen har jag ansett mig böra föra icke blott 

 skulpturer, utan äfven sådana afbildningar af dessa i gravyr, som ha till upp- 

 gift att framställa själfva skulpturen. Hit räknar jag äfven några få gravy- 

 rer, som \åsa aftäckningar af ett skulpturverk. Däremot hänför jag sådana 

 efter skulpturverk gjorda gravyrer, hvilka hufvudsakligen framställa Linnés 

 drag, till första af delningen. 



På samma sätt har jag ansett mig böra förfara med tredje af delningen, 

 som således kommer att omfatta icke blott medaljer, utan äfven afbildningar 

 af sådana, hvilka skola framställa en viss medalj, under det att t. ex. vinjetter, 

 som mer eller mindre troget återgifva den ena eller båda sidorna af en medalj, 

 men ej ha till uppgift att af bilda denna, föras till första af delningen. 



I denna öfverf lyftning af en hel del gravyrer till andra och tredje af del- 

 ningarna ligger ju också en inkonsekvens, och att gränsen någon gång blir 

 tämligen godtycklig faller af sig själf, men äfven i detta fall anser jag förde- 



