håller i handen, består af ett bladskott och tvänne blomstänglar samt att den 

 ena af dessa senare liksom på porträttet visar det egendomliga förhallandet, 

 att den bär tre blommor. En ranka af samma form som på titelplanschen i 

 Flora lapponica finnes ingraverad i ett af lyinnés sigill. Där äro dock båda 

 blomstjälkarna försedda med endast två blommor. 



Efter de Hoffmanska målningarna ha en mängd reproduktioner utförts. 

 Det är dock helt få af dem, som gjorts direkt efter något af originalen. Den 

 tidigaste af dem är Kingsburys ofvan nämnda kopparstick, hvilket gravera- 

 des och utgafs redan 1795 (Nr 22 a, Fig. i), hvarefter plåten öfvertogs af dr. 

 TiiORNTON, som 1805 pubhcerade tre 

 varianter af detta. Efter dessa stick 

 åter ha flera smärre gravyrer utförts. 



Porträttet på Hartecamp blef 1852 

 kopieradt af H. Kolländer, och kopian 

 (Nr 5) skänktes samma år till säll- 

 skapet Natura Artis Magistra i Amster- 

 dam. Denna tafla, som för öfrigt endast 

 är en midjebild, af viker ej obetydligt 

 från originalet. Så har kragen på lapp- 

 rocken, som på originalet är af samma 

 slags pälsverk som denna, här antagit 

 formen af en ljus ring kring halsen, och 

 vänstra handen afbildats utan handske 

 samt sänkts ned till bältet. Vidare ha 

 trumman och runalmanackan tydligen 

 blifvit alldeles missuppfattade. På en 

 senare kopia, skänkt af samme Kollän- 

 der till \^et. Akademien i Stockholm, 

 äro dessa misstag rättade. 



Enligt Carruthers är Andorfs Fig. i. 



stålstick (Nr g), som 1858 publicerades 



i Stettiner entomologische Zeitung, en kopia af porträttet i Natura Artis 

 Magistra, och det öfverensstämmer också i alla väsentliga delar så nära med 

 detta, att man ej gärna kan betvifla, att den ena afbildningen legat till grund 

 för den andra, och under sådana förhållanden är det högst antagligt, att mål- 

 ningen är den tidigare. Kade nämligen Kolländer haft gravyren att gå efter, 

 skulle han säkerligen ej gjort de ofvannämnda misstagen, hvilka ej förekomma 

 på stålsticket. Alldeles klart är emellertid, att Andorf äfven begagnat sig af 

 porträttet på Kartecamp, då han kunnat rätta dessa felaktigheter. Ungefär 

 det samma är förhållandet med den generalkonsul Philipson tillhöriga kopian 

 (Nr 8) af porträttet i Amsterdam. Enligt hans uppgift har fru Schwartze, 



21 — 



