Närmast i tiden efter bysten i Jardin des plantes kommer en staty i Pa- 

 lermo (Nr 341, Fig. 26). Enligt benäget meddelande af professor A. Borzi 

 restes den 1792, vid den tid då den botaniska trädgården där grundades. 

 Den är utförd i stuck och står nu i den botaniska institutionens hörsal. An- 

 siktet sjaies mig mest påminna om Bervics kopparstick, men förefaller be- 

 tydligt yngre, och skjortan är öppen öfver bröstet ungefär som på Ehren- 

 svÄRDS kopparstick. 



Ar 1798 upprestes minnesvården i Uppsala domkyrka prydd med en medal- 

 jong af Sergel (Pl. XVI). Själfva minnesvården bär också ofvannämnda årtal. 



Huru vid åstadkommandet af denna minnesvård 

 tillgått, har jag mig icke bekant, har icke heller 

 kunnat ägna särskild omsorg på utredande af dylika 

 frågor, som icke egentligen falla inom ramen af detta 

 arbete. Af ett kopparstick med öfverskrift: Förslag 

 till Minnesvård öfver Arch. och Ridd. v. Linne och 

 bärande årtalet 1793 (Nr 342) synes, att redan vid 

 denna tid förslag var å bane till minnesvården. Detta 

 förslag öfverensstämmer också i allt väsentligt med 

 den vård, som sedan upprestes. Men äfven ett helt 

 annat förslag har en gång blifvit framlagdt, som 

 framgår af ett gammalt manuskript, hvilket jag er- 

 hållit af artisten, fröken Hulda Schenson. Enligt 

 detta skulle minnesvården bestå af en klippa af por- 

 fyr, därofvanför moln af bh' eller brons samt en me- 

 daljong med lyinnés bild i marmor, omgifven af en 

 orm, och däröfver en örn med en krans i näbben, 

 allt af brons. Höjden var beräknad till 10 alnar. 

 ■ , , -, , ,1 ■ Förslaget synes varit framställdt anonjnnt och ledde 



t LiNNAEVS ] ej till något resultat. 



Sergels medaljong på graf vården är betydligt 

 Fig. 26. afvikande från Drottningholmsmedaljongen. Först 



och främst är den som i allmänhet Sergels senare 

 medaljonger mj-cket starkare upphöjd, och vidare f ramställes där Einné mycket 

 äldre, hvilket ju är helt naturligt; men äfven profilens kontur är mycket afvi- 

 kande, i det näsan är rak och pannan ej på långt när så tillbakalutad. Utan 

 tvifvel kände Sergel Einnés utseende från tidigare år, äfven om det icke skulle 

 ha varit han, som gjorde den tidigare medaljongen, men sedan han 1764 läm- 

 nade Uppsala, hade han naturligtvis icke sett honom, och det synes mig, 

 som om denna medaljong rönt ej så litet inflytande af den Inlanderska. 



En byst af Einné, klädd i antik dräkt förekommer äfven på ett koppar- 

 stick af RiEDLY af år 1799 (Nr 279), gjordt efter en målning af RussELi< och 



76 



