dess identitet vara till fullo be/isad och får därför tills vidare uppföra det 

 som ett osäkert Linnéporträtt. 



Kommer så i ordningen ScHEFFELS vackra porträtt af 1739 (Nr 30, Pl. I). 

 Detta är säkerligen ett af de bäst målade lyinnéporträtten från hans yngre 

 år och var antagligen ganska likt. Något särskildt yttrande om detta finnes 

 dock icke, så vidt jag vet. Troligen är det något förskönadt, och för detta 

 ändamål har väl näsan blifvit så starkt böjd. Vårtan på högra kinden är 

 antydd och vidare finnes en dylik på vänstra sidan af näsryggen, som äfven 

 förekommer på flera andra bilder, därom mera i det följande. 



Detta porträtt har blifvit reproduceradt i kopparstick af RuCkman på 

 titelbladet till Egenh. ant., h vilken bild sedan i sin tur blifvit ett par gånger 

 återgifven. Titelplanschen i denna bok är ett försök att framställa det i färger. 



Följande år 1740 gjorde Ehrensvärd »amica manu» sitt kopparstick 

 (Nr 35). Det påminner ej obetydligt beträffande anletsdragen om Scheffels 

 porträtt, men Linné ser här mycket äldre ut. Enligt Eichhorn (1885) 

 skall också detta vara det enda porträtt Ehrensvärd stuckit i koppar. Be- 

 träffande dess utseende och klädseln hänvisar jag till Pl. IV och till beskrif- 

 ningen i förteckningen. Här vill jag blott anmärka, att ansiktet, som på 

 nästan alla andra I^innéporträtt är riktadt mer eller mindre åt höger, på detta 

 är vändt något åt vänster, och den bekanta kindvårtan befinner sig på vänstra 

 kinden. Detta beror naturligtvis därpå, att Ehrensvärd ritat af porträttet 

 direkt på plåten, hvarefter det vid tryckningen blifvit omvändt. Att något 

 äldre porträtt legat till grund för detta är icke bekant. Ehrensvärds stick 

 är återgifvet i träsnitt i Ny 111. Tidn. 1885 samt i autotypi i Carruthers' se- 

 nare uppsats. 



Icke heller om detta porträtt finnes något samtidigt omdöme. Jag skulle 

 dock tro, att jag ej mycket misstager mig, då jag antar, att Linné och hans 

 vänner funno ansiktet mindre likt, men däremot dräkten och anordningarna 

 i öfrigt synnerligen lyckade. Jag sluter mig därtill af den omständigheten, 

 att man tvänne gånger med bibehållande af dräktens och ställningens alla 

 detaljer försökt ersätta ansiktet med ett nytt. 



För detta ändamål vände man sig första gången till den framstående 

 kopparstickaren P. Tanjé i Holland, som också graverade ett kopparstick 

 i folio, omvändt efter Ehrensvärds, med samma hår, dräkt och ställning, men 

 med ett helt annat ansikte (Nr 37, Fig. 3). Af inskriften, i hvilken Linnés sista 

 titel är sekreterare i Vet. Societeten i LTppsala, framgår, att det blifvit gjordt 

 efter den 12 okt. 1744, då han blef Societetens sekreterare, och då i denna 

 inskrift Vet. Societeten i Berlin ej står upptagen bland de sällskap, hvilka 

 Linné tillhörde, är det högst sannolikt, att porträttet gjordes, innan han 

 blef medlem af denna akademi, som skedde d. 14 febr. 1747. Man har så- 

 ledes allt skäl att antaga, att detta kopparstick utfördes något af åren 1745 



T. Tullberg. — 2$ — 4 



