102 



Föreläsningstimmar skulle hafva upptagits om upprop blifvit verkstäldt; gagn- 

 lösheten däraf visade sig ock vara uppenbar, då talrika åhörare underläto att 

 teckna sina namn på de utlagda listorna — och därför ansåg han sig äga full- 

 giltigl skäl för alt bryta mot påbudet. Liknande var ock förhållandet med de 

 anbefalda förhören, livilka borde anställas vid terminens slut i tvenne profes- 

 sorers närvaro, lian åtnöjde sig med att någon gång på åhörarelistorna med 

 en framför namnet utmärka dem. som »giort en ogemen progresse i desse 

 scienser eller under privata samtal »befunnits wara besynnerligen qwicke i de 

 stycken, jag publice föreläst*. 



4 Om man lar tro Plinius. Denna uppgift om näktergalarna tinnes i C. 

 Plinii secundi majoris Historia naturalis X: *::. 



5 Underkastad straff. 



6 De afsky lagbrott af kärlek till dygd och rätt. 



7 De afsky lagbrott af fruktan för det ondas bestraffande. 



8 Matsmessa = den l 2o Februari. 



Rationalia = räntekammare-göromål; inspieienda = inspektioner, såsom 

 t. ex. brandsyn, besigtning och inventering af vetenskapliga institutioner, aka- 

 demistallet o. s. v. 



" J Professorernas penninge-lön utgjorde i början af 1700-talet 700 daler 

 s:m1.' hvartill kom för några af de äldre inkomstenia af ett prebende-hemman. 

 Då emellertid denna lön. »som i början warit tämmeligen tillräckelig, seder- 

 mera genom myntels förhögning samt den der uppå under förra långwariga 

 kriget följande ansenliga stegring; i priset på wahrorne fallit till nästan '.a-dels 

 mindre wärde». beviljades 1731 ett. tillskott, motsvarande 50 tunnor spannmål. 

 Det. dröjde emellertid ej länge, innan samtliga professorerna i Upsala bos den 

 nyblifne kanslern, kronprinsen Adolf Fredrik, gjorde hemställan om ytterligare 

 löneförhöjning, emedan »de icke allenast icke kunna bafwa sin nödtorfftiga ut- 

 komst, utan ock blifwit föranlåtne at fördiupa sig i gäld. Dessutom uppgafs, 

 »det Academiens inkomster äro med then sorgfällighet blefne förwaltade, at icke 

 allenast wackra och nyttiga inrättningar till studiers befordran blifwit. i desse 

 senare tider gjorde, utan ock nog ansenlige besparingar i Academiens Ränte- 

 Cammar förwarade. liwilka da de med god hushållning handhafwas, kunna 

 sätta Academien i det tillstånd, at Staten kan gjöra sig underdånigt hopp om 

 nägol sine wilkors förbättrande», och att Academiens inkomster således kunna 

 medgifwa en sådan af Professorerne sökt benådning - en uppgift, som bjärt 

 strider mot Consistoriets samtidigt afgifna förklaring, all i anseende til Ränt- 

 kammarens i thessa senare aren hafde ganska stora, utgifter, aldeles ingen til- 

 gang tinnes til inrättande af ett Laboratorium Chemicum» (se bref. 647 not. 3). 

 Som emellertid kansleren fann. att »det synes billigt, af de som sittia wid et sa 

 mödosamt och answarigl Embete, som underwisnings vvärket är,, matte derwid 

 hafwa sin nödtorftiga utkomst», ingick han den '.) Februari 1.74-8 till Kgl. Maj:f 

 med hemsfällan, att professorerna, bibliotekarien och räntmästaren matte be- 

 komma en ytterligare tillökning i årslönen af 50 tunnor spannmål. Härtill 

 lemnade Kgl. Maj:t den 10 Maj s. a. sitt bifall, emedan »Wi med särdeles 

 attention altid befrämja det som kan lända Eder Kongl. Höghet till nöje . och 

 emedan nu sådant kan skie utan at betunga Rikels ordinarie inkomster eller 

 Academiens egen stat derigenom kommer till korta.» 



