321 



887. 



Min Kiäreste Broder. 



Då Herrarne i Stockholm löpa at gratulera till nyåhr, och 

 mina Camerader skrifwa 100:de-tals bref, har jag ingen som mig 

 oroar, mer än endast den obligation, uti hvilken jag står hos M. 

 K. Br. och önskar mig beständigt. Gud beware Min K. Bror i 

 detta och många flere åhr wid alt werldsligit nöje, så har wår 

 medicin upkomst, des idkare skydsherre, och jag en trogen wän, 

 och snart sagt den endaste jag äger. Lätt mig framgent få wara 

 uti M. K. Broders ofärgade wänskap innesluten, at jag wid mitt 

 slut må gratulera mig att jag haft en wän som aldrig swikit mig. 



jag har dubbel orsak at önska min K. Br. i detta åhr all wäl- 

 signelse, som Min Bror den så högt behöfwar. för har M. Br. 

 lefwat på egen räkning, nu far M. Br. dela sitt öde af liuft och 

 godt. 



M. Br. måste nu taga i den lyckepottan sin lått, där hwarken 

 försichtighet äller wishet kan bispringa, utan endast wälsignelse af 

 Gud. Blifwer makan olyckelig, siuklig äller hwad öde öfwergår 

 henne, måste M. Br. lika widkännas. Barnens öde lika så. Gud 

 allena kan giöra det äfwentyrligaste säkert. Då en man gifter sig, 

 ser jag honom öfwergifwa fäder och moder och alla, at endast 

 blifwa hos sin kiäresta; men huru min Brors sinne nu warder 

 ändrat äfter naturlig lag, utbeder jag mig fa äga äfter wanligheten 

 en liten dehl af min Brors hierta, utan praejudicio tertii. 



jag har haft en bedröfwelig juhl. ty juniafton siuknade min 

 hustru i denna gångbara maligne febren och är rätt hårt ansatt. l 

 Det kostar pä wara gift, med siuk hustru och många små barn. 

 få se om jag slipper siukdomen, som ej tohl swåra stötar. 



Om M. Br. råkar Leutn. Kruse, 2 som ritar åt Hennes M:t, så 

 bed honom wara så god och sända mig de tabeller, som han giort 

 färdige, at jag finge dem numerera. 



förbi. Min Kiäreste wäns 



Upsala 1754 lydigste tienare 



d. Hl Decembr. Carl Limueus. 



Linnés brefviixliu^. IV. -2\ 



