je velmi složitá soustava buněk (n e r v s t v o), jež rozvádí 

 podrážděni v těle. Ústroje recepční (smyslové) jsou roz- 

 manitější než u rostlin a mnohem dokonalejší. Rostlinám 

 scházejí recepční ústroje čichové a sluchové všeobecně. 



Z tohoto výčtu nejdůležitějších vlastností typických 

 rostlin a živočichů možno sestaviti hlavní rozdíly 

 mezi nimi. 



Rostliny nejsou obyčejně s to pohyb ovatisesmí- 

 sta na místo. Jen některé jednodušší rostliny (bakte- 

 rie, hlenky, řasy modrozelené, rozsivky, řasy spájivé, Pe- 

 ridiniales, bičíkovci a válečovité) jsou s to pohybovati se 

 po celý život nebo větší jeho část s místa na místo. U velmi 

 mnohých řas a hub vytvořují se pohyblivé rozplozovací 

 částice (rejdivé výtrusy), které se však jen po poměrně 

 krátkou dobu s místa na místo pohybují, aby výhodné mí- 

 sto pro další vývoj si vyhledaly, načež vzrostou v rostlinu 

 upevněnou trvale na podklad. U mechů a tajnosnubných 

 cévnatých, ano i ještě u některých stromů nahosemenných 

 (Cykasovité, Ginkgo) vyvinují se samčí pohlavní buňky 

 (spermatozoidy), které mají schopnost volného pohybu 

 s místa na místo. Mimo to je všeobecně téměř u rostlin 

 rozšířena schopnost živé hmoty pohybovati se uvnitř blan 

 buněčných, jak již Corti 1774 a po něm znova Tren- 

 t e p o h 1 r. 1806 objevil. Toto proudění je též pohybem živé 

 hmoty s místa na místo, třeba ne celé buňky. Rostliny ne- 

 mají nic, co by upomínalo na svalová vlákna živočišná. 

 Živočichové však z největší části po celý svůj život jsou 

 s to volně s místa na místo se pohybovati. Avšak u nema- 

 lého počtu živočichů je schopnost pohybu s místa na místo 

 (lokomočního) omezena pouze na krátký první oddíl ži- 

 vota, později přisednou na nějaký pevný podklad a již ne- 

 jsou s to lokomočně se pohybovati. Příklad poskytují 

 mnozí láčkovci, nejnápadněji korále, jejichž dospělé trsy 

 jsou trvale přisedlé, kdežto larvy z vajíčka se vyvinuvší 

 volně se pohybují. Podobně někteří ostnokožci (lilijice) a 

 měkkýši. 



Zelené typické rostliny zcela se spokojí potravou 

 neústrojnou. Kořeny přijímají z půdy nerostné soli 

 a nějakou neústrojnou sloučeninu dusíkatou, listy přijí- 

 mají ze vzduchu kysličník uhličitý a rozkládajíce jej po- 

 mocí energie slunečné, vytvářejí uhlohydráty, jakožto zá- 

 kladní sloučeniny ústrojné, na jichž podkladě staví ostatní 

 sloučeniny ústrojné, jmenovitě také látky bílkovinné. Na- 

 proti tomu potřebují všichni živočichové nezbytně ke své 

 výživě ústrojných sloučenin bezdusíkatých (uhlohydrátů 

 a tuků) i dusíkatých. Není živočicha, který by se 

 sám o sobě mohl při své výživě spokojiti vý- 

 hradně potravou neústrojnou. Avšak jsou též 



22 



