11 \ cil ani ve stopách shledati. Uhlohydráty ty jsou pro- 

 duktem výměny látek v živé hmotě se dějící a jsou z ní 

 vylučovány ven. V menším počtu případů, jako u přečet- 

 ných hub, obsahují blány buněčné také dusíkatou ústroj- 

 nou sloučeninu, chitin, jaké také u živočichů, jako jmeno- 

 vitě u hmyzu ve vnitřní i zevní jejich kostře nalézáme. 

 Také chitin vzniká vyloučením ze živé hmoty. 



Živočišné buňky poměrně zřídka jsou opatřeny tuhou 

 blanou, k níž by živá hmota kol kolem těsně přiléhala. 

 Blány ty vznikají přímou přeměnou živé hmoty, tvrdí se 

 dokonce, že to je většinou jen utuhlá živá hmota, anebo 

 vznikají odštěpením od živé hmoty. Proto lze do jisté míry 

 blány takové čítati ještě k živé hmotě, lze jim připisovati 

 též některé samostatné životní pochody, jako vnitřní roz- 

 lišení nových struktur a samostatný vzrůst. Blány rost- 

 linné samostatného vzrůstu nejsou schopny. Uhlohydráto- 

 vých blan buněčných u živočichů vůbec není, neboť o tu- 

 nikase pláštěnců (Tunicatů), která dává některé mikro- 

 chemické reakce podobné buničině, lze se spíše domnívati, 

 že tu jde o chitin nebo látku příbuznou. 



Okolnost, že buňky rostlinné jsou opatřeny tuhou bla- 

 nou, znemožňuje rostlinám rychlý pohyb lokomoční po- 

 mocí svalových vláken, jež by se naprosto v rostlinném 

 těle nemohly uplatniti. Podmiňuje však též odchylný způ- 

 sob dosažení pevnosti u rostlin a sice osmotickým napětím 

 (turgorem) buněk, k němuž se jenom u rostlin větších roz- 

 měrů nebo tam, kde jsou kladeny na rostlinné části velké 

 mechanické požadavky, připojuje také značné ztlustnutí 

 blan buněčných. 



Typičtí živočichové již poměrně záhy ve svém vývoji 

 založí všecky důležité orgány svého těla dle místa i po- 

 čtu, takže když dospěly, již nových nevytvořují. Jejich tvar 

 i ústrojnost jsou velmi určité a rozdíly mezi jedinci v tom- 

 to ohledu poměrně nepatrné. Rostliny však mohou po celý 

 život nové orgány zakládati, stále dorůstati a tvar svůj 

 měniti. Strom může i po tisíce let každoročně vytvářeti 

 nové kořeny, nové pupeny, listy a lodyžní články. Jeho 

 vývoj je neuzavřený, neomezený. Ale též v tom ohledu 

 jsou u živočichů i rostlin výjimky. Jsou zvířata, u nichž 

 po celý život přibývá ústrojů, jako u některých tasemnic, 

 červů kroužkovitých, stonožek, která vytvořují stále nové 

 články tělní a jejich přívěsky. Naproti tomu mnohé jedno- 

 buněčné rostliny jako rozsivky, spájivé řasy, Peridiniales 

 i mnohobuněčné vodní sítě Hydrodictyon mají vývoj uza- 

 vřený. 



O jednotnost rozmanitých výkonů těla ži- 

 vočišného je postaráno vodivými drahami nervovými, jichž 

 rostliny vůbec postrádají. Ovšem jsou také mnohobuněční 



24 



