Do blan buněčných ukládají se také někdy barviva. 

 U bakterií jsou to barviva červená, žlutá i modrá, podobně 

 do blan plodnic hub, které jsou živě zbarveny, jak tomu 

 je u holubinek (Russula), dále u paličkovice nachové, u li- 

 šejníků a mechů. U rostlin cévnatých ukládají se do blan 

 hnědá, fialová a černá barviva v pochvách svazků cévních, 

 v kořenech a j. Nejčastěji nalézáme barviva ve středních 

 vrstvách dřeva stromů, jimiž jsou pak dotčené části dřeva 

 tmavě zbarveny (vrby, dub, jilm, ořech). Ve dřevu kampeš- 

 kovém (Haematoxylon Campechianum) obsaženo je barvivo 

 hematoxylin (CigHi^Oo + 3 HoO), ve dřevu fernambu- 

 kovém (Gaesalpinia echinata a Č. Sappan) je barvivo na 

 vzduchu červenající brasilin (C10H14O5), ve blánách 

 dřeva je také barvivo žlutého dřeva Maclura auran- 

 tíaca. V nažkách rostlin okoličnatých je vrstva s černými 

 blanami, které obsahují t. zv. fytomelany, ústrojné, 

 bezdusíkaté sloučeniny, vždy velmi bohaté uhlíkem, 

 jež nejspíše vznikají zpětnou přeměnou buničiny, při níž 

 vystupuje voda dle schématu (C6Hio05)n — y H^O. Jsou 

 těžko přístupny chemickým činitelům a chrání nažky nej- 

 spíše před býložravými živočichy a houbami. 



Z okolnosti, že blány mohou nejen tloustnouti přiklá- 

 dáním a vkládáním se nových částic, ale že také mohou 

 ztlušťovací jejich vrstvy mizeti, plyne, že protoplasma ne- 

 jen dovede vylučovati hmotu blan, nýbrž také látky, které 

 hmotu tu rozpouštějí anebo vůbec chemicky mění. Jsou to 

 enzymy, které také na omezených místech mohou půso- 

 biti, čímž v hotových blánách mohou vzniknouti otvůrky 

 (kanálky) různé světlosti. Tak se mohou setkati živé hmoty 

 dvou sousedních buněk, které původně byly blanou zcela 

 odděleny, což se děje při srůstání buněk anebo ce- 

 lých souborů buněčných původně zcela samostatných, na 

 př. při šlechtění. Též mohou stěny mezi sousedními 

 buňkami činností enzymů úplně býti rozpuštěny a obsahy 

 buněk splývají, jako v t. zv. mléčných cévách rostlin 

 čekankovitých a jinde. Také zrosolovatění a rozpuštění 

 určitých částí blan ve vodě, čímž vznikají otvory ve bláně 

 buněčné, kterými unikají rejdivé výtrusy z buněk, půso- 

 beno jest enzymy blánu měnícími. 



VII. Dělení buněk a jader. 



Ježto živá hmota vůbec nyní nevzniká sama o sobě 

 zcela znova ze hmoty neživé, nemůže ani nová buňka 

 vzniknouti jinak, nežli z buňky již dané. Ale ne 

 každá část protoplasmy od buňky oddělená měla by schop- 



47 



