nost samostatně dále existovati a dáti vznik úplné buňce 

 se vší její ústrojností, jak jsme ji poznali. Má-li vzniknouti 

 nová buňka, musí se buňka i se svými důležitými orgány 

 rozděliti, neboť jako nemůže cytoplasma vzniknouti sama 

 zcela znova ze hmoty neživé, tak také nemohou vznik- 

 nouti jádro a plastidy zcela znova z cytoplasmy. Rozmno- 

 žují se dělením. Platí tedy věty, omnis cellula e 

 cellula, t. j. každá buňka vzniká z jiné buňky, omnis 

 nucleus e nucleo, každé jádro vzniká z jiného jádra,, 

 a každý plastid vznikl z plastidu. 



U jednobuněčných ústrojenců se buňky po roz- 

 dělení od sebe oddělí a dceřinné buňky samostatně dále 

 žijí. U mnohobuněčných však zpravidla zůstanou 

 spolu dceřinné buňky spojeny, jen vzácně se od sebe od- 

 dělí a teprve druhotně spolu zase srostou. Vyvíjí-li se 

 mnohobuněčná rostlina z jedné buňky (ze zárodku, z va- 

 ječné buňky), pochází cytoplasma všech buněk dospělé 

 bytosti z cytoplasmy oné původní buňky, všecka jich já- 

 dra jsou potomky jejího jádra a všecky plastidy jsou po- 

 tomky jejích plastidu. Zdali se také jiné součásti buňky 

 (centrioly, mitochondrie) rozmnožují pouze dělením, či 

 zdali mohou zcela znova z cytoplasmy anebo z jádra vznik- 

 nouti, není ještě rozhodnuto. 



Buňka se může děliti rozmanitým způsobem. 

 Buď se rozdělí na dvě buňky anebo současně ve větší po- 

 čet jich. Nebo vznikají při dělení zcela stejné dceřinné buň- 

 ky, ve které se mateřská buňka rozdělí tak, že ztrácí svou 

 individualitu. Anebo jsou sesterské buňky nestejně veliké. 

 Při tom může jedna z nich, mateřská, zachovati svou indi- 

 vidualitu, nezmenšujíc se při dělení, druhá se tu jeví jako 

 menší a mladší buňka dceřinná. 



Nejjednodušší je dělení buňky zaškrcením. 

 Na povrchu buňky vzniká rýha (zaškrcení), která postu- 

 puje dovnitř, až buňku úplně ve dvě (nebo větší počet) 

 částí rozdělí. Bezblanné buňky se často dělí takovýmto 

 způsobem, který je také u živočišných vajíček při t. zv. 

 rýhování jejich velmi rozšířen. Ale i oblaněné buňky se 

 mohou takto děliti, jako bakterie, u nichž se však s tímto 

 způsobem dělení kombinuje také jakési vnitřní dělení pře- 

 hrádečné. Neboť současně, jak se venku objeví zaškrcení 

 buňky, vzniklo uvnitř zrníčko, které se nalézá v místě 

 zaškrcení a jež se čočkovitě rozšiřuje, až se spojí s okraji 

 rýhy dovnitř postupující a obsah buněčný tak ve dvé 

 rozdělí. 



U některých jednodušších rostlin dělí se protoplasma 

 tím, že od kraje dovnitř vnikají četné rýhy anebo že vy- 

 tvoří řady v a k u o 1, jež splynou a protoplasmu rozdělí. 

 Tak se rýhuje plasma hlenek při tvorbě výtrusů nebo 



48 



