obyčejně přítomny jako leukoplasty, jejich blány jsou ten- 

 ké a celulosní, mimo houby. Zásobních látek obsahují málo. 



Mohli bychom označiti tyto buňky a pletiva z nich 

 složená jako e m b r y o n á 1 n í, poněvadž se mladé rost- 

 liny (embrya) v prvních stadiích vývojových skládají vý- 

 hradně z nich. Tím bychom kladli důraz na to, že na se 

 nevzaly dosud žádného speciálního úkonu a nepřizpůso- 

 bily se k němu. Nazvány však byly též pletivy d ě 1 i v ý- 

 mi (meristemati ckými), čímž je vyznačeno, že mají 

 ještě schopnost děliti se. 



Tuto schopnost ztrácejí současně jak se specialisují 

 a dle úkolu, jejž na se vzaly, diferencují. Přecházejí do 

 stavu trvalého a pletiva z buněk specialisovaných složená 

 zoveme trvalými. Kdežto jediným úkolem meristema- 

 tických pletiv je produkovati nové buňky, jsou úkolem 

 trvalých pletiv všecky ostatní úkony životní. 



U jednodušších rostlin (Spirogyra, Ulothrix, Oedogo- 

 nium) není zvláštních buněk meristematických a trvalých. 

 Ale již u některých vláknitých řas a mnohobuněčných řas 

 rozlišují se od sebe buňky dělící se a trvalé. ^íeristema- 

 tické buňky zaujímají zpravidla vrchol vláken a větévek. 

 Ještě u rostlin značně složitějších, jakými jsou mnohé řasy 

 ruduchovité, chaluhy, mechy a mnohé rostliny tajno- 

 snubné cévnaté, mají na svých vrcholech jedinou buňku 

 trvale anebo po dobu vývoje orgánu děiivou (b u ň k a 

 terminální). Na její místo nastupuje u některých taj- 

 nosnubných cévnatých a u všech jevnosnubných celá sku- 

 pina dělivých buněk. 



Vrecky dokonalejší rostliny mají po celý 

 život svůjvedle částí trvale rozlišených 

 ještě části meriste matické, embryonální. Tím je 

 umožněno rostlině, aby po celý život vytvářela nové buňky 

 a nové ústroje zakládala. U typických živočichů nejvýše 

 pletiva rozplozovací zachovávají celý život svůj embryo- 

 nální a spolu meristematický charakter. Jinak jenom dle 

 potřeby se mohou i buňky již specialisované děliti, což se 

 také u rostlin děje. 



Rozlišení pletiv a specialisace jejich spojeny 

 jsou z největší části s dělením buněk. Ale jsou také možný 

 opačné pochody, které vedou k splývání p r o t o p 1 a- 

 stů a k částečnému, ba i úplnému zrušení hranic 

 mezi sousedními buňkami. Do jisté míry snižuje se samo- 

 statnost buněk již vznikem plasmodesmu, ještě více děje 

 se tak vznikem tak velikých otvorů mezi sousedními buň- 

 kami, že i polioplasmy splývají. To se děje u rostlin cév- 

 natých v t. zv. s í t k o v i c í c h, v jejichž přehrádkách se 

 zvětšují kanálky, jimiž pronikají plasmodesmy tak, že 

 i polioplasma z jedné buňky může proniknouti do druhé, 



68 



