ujímati. Mohou totiž mezi jednotlivými buňkami býti me- 

 zery, které nepatří k buňkám. Mezery ty (prostory mezi- 

 buněčné, i n t e r c e 1 u 1 á r y) vyplněny jsou plyny, vodou 

 nebo vyloučeninami (sekrety) z obsahu buněčného (se- 

 kreční nádržky nebo kanály). 



Mezibuněčné prostory vznikají dvojím způsobem. Buď 

 rozpoltěním blány buněčné ve střední její vrstvičce (p r o- 

 story schizogenní), anebo roztrháním a rozpuště- 

 ním celých buněk (prostory 1 y s i g e n n í). 



Pletiva meristematická nezřídka prostor mezibuněčný 

 zcela postrádají anebo jsou tu přítomny interceluláry 

 velmi nepatrných rozměrů. Záhy však se počínají buňky 



Kůra na příčném řezu kořenu puškvorce. / veliké mezibuněčné prostory. 



vzrůstem a vnitřním napětím zakulacovati a blány v ro- 

 zích, kde se větší počet blan stýká, se rozštěpují a roze- 

 stupují. Dalším zakulacováním a vzrůstem buněk, někdy 

 též vzrůstem blan omezeným právě na plochy ohraničující 

 interceluláry, prostory mezibuněčné se zvětšují. Při tom 

 mohou buňky růsti nepravidelně a nabývati tvarů rozvět- 

 vených a hvězdovitých, jen aby se interceluláry zvětšily. 

 Od skulinovitých intercelulár k velkým prostorám nalézá- 

 me všecky přechody. Zvláště veliké prostory mezibuněčné 

 (plyny vyplněné) vznikají v těle vodních a bažinných rost- 

 lin tím, že se buňky omezující je hojně dělí. 



Prostory mezibuněčné vyplněné vzduchem tvoří slo- 

 žitý souvislý systém kanálů a prostor, který 



73 



