mě vysvitne a spolu že jsou ve prospěch potřeb života rost- 

 linného. Nejen zevní tvar těla rostlinného, nýbrž i vnitřní 

 jejich stavba jsou prospěšné udržení života. 



Prospěšným jest již rozlišení pletiva meristematického 

 od trvalého, neboť typická rostlina zelená a suchozemská 

 musí postupně vytvořovati nové orgány a přirůstati, vedle 

 toho však současně přijímati potravu, asimilovati a disi- 

 milovati, reagovati na zevní podněty a vůbec všecky vý- 

 kony dospělého organismu prováděti. Poněvadž všecky ty 

 úkony stěží by mohla vykonávati nerozlišená buňka meri- 

 stematická, je rozlišení v pletiva clělivá a trvalá a místní 

 jejich oddělení velmi vhodné. 



V trvalých pletivech možno rozeznávati pletiva a 

 struktury ochranné, vyživovací, recepční a 

 reakční, hygroskopická, rozšiř ovací a ko- 

 nečně rozplózovací. K ochranným pletivům počítati 

 třeba zevní vrstvu buněčnou, pokožku a pletivo korkové. 

 Chrání vnitřní pletiva před nepříznivými vlivy, současně 

 však nezřídka výhodných vlastností prostředí pro rostliny 

 využívají. S ochrannou funkcí pokožky souvisí značné 

 ztloustnutí její zevní blány, zvláště u rostlin suchozem- 

 ských, a přítomnost kutikuly na jejím povrchu. Dále také 

 mechanická pletiva možno sem čítati. Všecky buňky, po- 

 kud chovají osmoticky působivé látky a přijímáním vody 

 napínají své blány, přispívají k pevnosti, tuhosti rostlin- 

 ného těla. Mimo to však má speciální buňky se ztlustlými 

 blanami, jichž úkolem je vyztužovati tělo rostlinné. Jsou to 

 sklerenchymy a kolenchymy, dle stanoviska a mechanické; 

 potřeby různě mohutně vyvinuté a velmi účelně rozložené 

 dle toho, zdali orgán má býti pevný proti tlaku podél- 

 nému, nebo postrannímu anebo proti tlaku a ohybu. 



K pletivům vyživovacím náleží především pletiva a 

 struktury absorpční. Je to pokožka kořenová, nezřídka 

 i pokožka podzemních os, kořenové vlásky, rhizoidy rostlin 

 bezcévných, žlázy vodu a roztoky ústrojných látek u rost- 

 lin hmyzožravých na listech absorbující, na př. u Brome- 

 liaceí, a ssavé výběžky (haustorie) cizopasných rostlin, 

 dále zařízení, pomocí nichž ssají embrya zásobní látky 

 z bílku. Dále pletiva asimilační hojně chloroplastů 

 obsahující, jakým je palisádový parenchym v listech a 

 vůbec parenchym hojně chloroplasty opatřený. Za třetí 

 pletiva vodivá, jejichž úkolem je rozváděti po těle rost- 

 linném živiny na větší vzdálenosti, jejichž nejdůležitějším 

 typem jsou svazky cévní s částěmi dřevní a lýkovou, dále 

 různé parenchymy kolem nich a ve dřevu, konečně snad 

 do jisté míry i mléčné buňky a cévy. Také u bezcévných 

 rostlin mohou býti vyvinuta vodivá pletiva ve tvaru pro- 

 vázen složených z buněk prosenchymatických a vlákni- 



76 



