Recepční pletiva a struktury umožňují bezpečné a 

 snadné čití zevních podnětů, jsou jimi t. zv. hmatavé tri- 

 chomy, tečky a hrbolky, statolitová zařízení k čití směru 

 tíže, lotorecepční čočky k čití světla. Re akční pletiva 

 rozvádějí podráždění od míst podnětu (jako v tříslovin- 

 ných vacích u citlivky, ve vláknité cytoplasmě, v plasmo- 

 desmech) anebo provádějí reakce pohybové (brvy a bičíky, 

 hybná kolínka u trav a listů rostlin luštinatých a jiných). 

 Hygroskopická pletiva a struktury umožňují pohyby 

 následkem střídání se vlhka a sucha a jeví se v rozmani- 

 tém způsobu ztloustnutí a molekulární struktury blan, na 

 př. ve výtrusnicích, v prašníkách, v plodech a na semenech 

 i na celých rostlinách, jako u choulivky. Rozšiřovací 

 pletiva a struktury jsou ve službách rozšiřování rostlin 

 větrem, vodou a zvířaty, případně i vlastními pohyby. 

 U plodů, semen i celých rostlin ve velké rozmanitosti je 

 nalézáme. Rozplozovací pletiva vytvářejí zárodky 

 nepohlavní a pohlavní. 



Rozlišení vpletiva a struktury je u rostlin v celku jed- 

 nodušší než u živočichů. Rostlinám scházejí složitá čidla, 

 nervová soustava, svalstvo, cévní soustava 

 a vše, co souvisí s výživou, jest u živočichů mnohokráte 

 složitější. x\le jako se u živočichů různé tkáně sestupují ve 

 složité soustavy pletiv, z nichž každé přísluší určitý důle- 

 žitý fysiologický úkol, tak se také u rostlin jednoduchá 

 pletiva seskupují ve vyšší fysiologické celky. Jako se na 

 stavbě soustavy zažívacího ústrojí u živočichů účastní ab- 

 sorpční epithely, žlázy, svalstvo, nervy a pojivo, tak se také 

 typické vodivé pletivo rostlinného těla, svazek cévní, sklá- 

 dá z buněk parenchymatických, vláknitých i sklerenchy- 

 matických, kteréž všecky dohromady činí celek, jímž do- 

 raženo je fysiologického účelu voditi odděleně vodu a roz- 

 puštěné v ní látky nerostné a vodné roztoky látek ústroj- 

 ných. V těle živočišném lze rozeznávati řadu takových 

 systémů tkání, u rostlin však jen tři vyšší fysiologické 

 soustavy pletiv možno stanoviti. Je to především soustava 

 pletiv pokožních, za druhé svazky cévní a za třetí pletiva 

 základní, která vyplňují prostory mezi svazky cévními a 

 pokožními pletivy a jejichž účel je rozmanitý. Avšak přes- 

 né rozlišení v tato pletiva lze stanoviti pouze u rostlin 

 nejdokonalejších, totiž u rostlin cévnatých. 



U bezcévných jenom první náběhy, rudimenty 

 systémů pletiv, jsou rozlišeny, zvláště jim chybí do- 

 konalé svazky cévní. To souvisí zřejmě s velikostí rostlin, 

 neboť proudění látek na malé vzdálenosti se děje také 

 u rostlin cévnatých mimo svazky cévní, ba jsou i cévnaté 

 rostliny malých rozměrů, které vůbec svazků cévních po- 

 strádají, jako okřehek nejmenší (Wolffia arrhiza). Naopak 



78 



