zase u řas větších rozměrů, jako u chaluh a řas červených 

 vyvinuty jsou první počátky vodivých pletiv a sice buňky, 

 které slouží rozvádění látek ústrojných. Mimo to můžeme 

 očekávati vodivá pletiva všude tam, kde jsou oddělena od 

 sebe místa produkce (asimilace) látek od míst, kde je ve- 

 liká spotřeba jich. U rostlin zelených jsou proto listy spo- 

 jeny s lodyhou svazky cévními a lodyhy jednak s kořeny 

 a jejich vrcholy, které nezbytně ústrojných látek vytvoře- 

 ných v listech potřebují, jednak s vegetačními (vzrostný- 

 mi) vrcholy lodyh, kde se tvoří stále nové buňky a pře- 

 hrádky, k jichžto stavbě nezbytně je třeba rozmanitých 

 živin. Konečně je výhodno, jsou-li spolu spojeny ústroje 

 asimilační a ústroje reservní, do nichž se ukládají živné 

 látky jako zásoba pro příští vegetační dobu. Naopak musí 

 býti také tyto zásobárny spojeny vodivými pletivy s pu- 

 peny, z nichž nové prýty vyrůstají. 



Má-li býti všem těmto a jiným potřebám vyhověno^ 

 musí v těle rostliny větších rozměrů a složitějšího rozli- 

 šení částí býti vyvinuta složitá síť svazků cévních. 

 U rostlin s jednodušší stavbou, jako u mechů listnatých, 

 je průběh rudimentárních svazků cévních velmi jedno- 

 duchý. 



. XIÍ. Systémy pletiv. 



U všech rostlin mnohobuněčných a mnohovrstevných 

 liší se nejzevnější vrstva buněčná, pokožka, epider- 

 m i s, od vrstev vnitřních. Nejdokonaleji rozlišena je 

 u rostlin cévnatých. Přísluší jí úkol vnitřní vrstvy chrániti 

 proti nepříznivým vlivům zevním jednak se zevním světem 

 vstupovati ve spojení za účelem výměny látek. 



Obyčejně je pokožka jednovrstevná, zevní její 

 blány jsou silněji ztlustlé nežli vnitřní, postranní těsně 

 k sobě přiléhají, nezřídka jsou vlnitě zprohýbány, aby se 

 na větší ploše stýkaly a tím větší soudržnost jevily. Jsou 

 většinou nízké, tvaru dlaždicovitého, nezřídka protáhlé 

 v tom směru jako orgán, jejž pokrývají. 



Zevní blána pokožkových buněk, kryjících lodyhy 

 a listy, liší se od blány pokožkových buněk typických ko- 

 řenů tím, že první je povlečena jemnou vrstvičkou k u t i- 

 kuly, druhá nikoli. Je topochopitelno, neboť pokožka listů 

 a lodyh má zabraňovati aneb stěžovati prostup vody a 

 vodních par ven z rostliny, pokožka kořenů má prostup 

 ten ze zevnějšku do nitra kořenů umožňovati a uspišovati. 

 Úkolu pokožky listů a lodyh napomáhá také vosková 



79 



