nothvé kategorie orgánů, právě tak jako nelze stanoviti 

 pro ně všeobecně platných znaků v zevní morfologii. 

 Anatomická stavba orgánů do té míry souvisí s f y- 

 siologickou funkcí, že se mohou shodovati orgány různé 

 morfologické povahy. Tak listovitě vyvinuté osy a řapíky 

 mohou se podobati stavbou základního pletiva asimilač- 

 ním listům, listy přejímající částečně úkol os mohou se 

 podobati ve své stavbě osám (konečný list u sítin), řapíky 

 listů často se blíží ve stavbě svých svazků cévních stavbě 

 postranních větévek atd. 



Pro absorpční orgány význačno je zvětšování 

 plochy papilami a trichomy, tenkoblanná pokožka bez 

 kutikuly. Pro plochy asimilační buňky hojně chlo- 

 roplasty opatřené a kolmo na povrch orgánu postavené, 

 t. zv. palisádový parenchyn. Pro mechani- 

 ckou kostru dospělých částí buňky sklerenchymatické dle 

 požadavků na orgán kladených uspořádané. V orgánech 

 pevných na stejnoměrný tlak se všech stran jsou mecha- 

 nická pletiva rozložena stejnoměrně při okraji jejich, jako 

 ve svisných lodyhách, v orgánech pevných na tah jsou 

 soustředěna ve středu jejich v několika provázcích, jako 

 v lodyhách a listech rostlin v proudící vodě rostoucích 

 nebo ve stopkách plodů. V orgánech, jež nemají klásti od- 

 por ohybu, jsou mechanická pletiva ve středu v jediném 

 pruhu soustředěna (hybné polštářky nyktinastických li- 

 stů). Naopak v orgánech, jež mají býti pevně stavěny proti 

 jednostrannému tlaku a tahu, jsou mechanická pletiva 

 uspořádána ve tvaru nosníků 1" nebo I. 



Pletiva pro ukládání zásobních hmot jsou 

 většinou tenkoblanná a parenchymatická, aby mohly látky 

 ty z buňky do buňky snadno prostupovati, leda že by se 

 ve blánách ukládala zásobní celulosa. Pak jsou opatřeny 

 blány často kanálkovitými ztenčeninami. 



Vodivá pletiva skládají se z buněk protáhlých ve 

 směru proudění látek, k urychlení difuse jsou přehrádky 

 příčné opatřeny ztenčeninami nebo i otvůrky většími než 

 plasmodesmy, nebo konečně se úplně rozpouštějí (sítko- 

 vice, cévy). 



Intensivně fungující orgány mají svou vý- 

 značnou strukturu též zřetelněji vyvinutou. Listy na pří- 

 mém světle slunečním asimilující mají vrstvu palisádovou 

 vyšší a zřejmější, než listy ze stínu. V rostlinách hetero- 

 trofních není struktur význačných pro zelené rostliny 

 autotrofní, i když obojí jsou blízce spolu příbuzný. Listy 

 hnízdáku (Neottia) nemají vůbec palisádového parenchy- 

 mu. Vodní rostliny ponořené mají zakrnělou dřevní část 

 svazků cévních, neboť vodění vody a nerostných živin 

 nemá pro ně valného významu. 



89 



