Také ve vzájemné poloze pletiv uvnitř orgánů 

 lze shledati přizpůsobení fysiologické funkci. Část dřevní 

 probíhá zpravidla souběžně s lýkovou, neboť místa, která 

 spojují, potřebují výměny látek ústrojných i nerostných. 

 Mechanická pletiva bývají v těsné souvislosti se svazky 

 cévními, neboť ty potřebují především ochrany proti pře- 

 hnutí, při němž by se uzavřelo lumen vodivých kanálků 

 (cév a sítkovic). 



Příčný řez kořenem orseje (Ficaria věrna). Xp dřevní, Ph lýková část radiálního svazku 

 cévního, End endodermis, Pe perikambium, D dřeň. 



Během vývoje někdy orgán mění svou funkci a 

 spolu s ní též anatomickou stavbu. Kořeny zprvu ab- 

 sorpční stávají se později tažnými a na konec opornými 

 a spolu s tím zakládají a sesilují se v nich mechanická 

 pletiva. 



Osy (lodyhy) rostlin cévnatých opatřeny jsou ve 

 svém prvotním stavu pokožkou s průduchy a rozmanitými 

 trichomy. Pod pokožkou je prvotní kůra. Vždy osami pro- 

 bíhají svazky cévní, jichž celý soubor je nezřídka proti 

 kůře ohraničen pochvou se zkorkovatělou vrstvičkou 

 (endodermis) anebo se škrobem, jenž se přesypává tíží 



90 



