v^ými průduchy. Ve stélce jatrovek Marchantiaceí jsou ob- 

 doby palisádového parenchymu i průduchů. 



Základem pletiva hub jsou vlákna (h y f y) příč- 

 /lými přehrádkami v řadu buněk rozdělená, mimo Phyco- 

 mycety. Tato vlákna snadno srůstají v nepravá pletiva 

 vícevrstevná a rostou potom společně, ale i tu se buňky 

 vláken dělí pouze příčně. Výjimku činí výtrusy některých 

 lišejníků, v nichž vzniká pravé pletivo parenchymatické 

 (Rhizocarpon) a Laboulbeniaceae. I v nepravém pletivu 

 hub (plektenchymu) mohou se buňky diferencovati 

 v parenchym, sklerenchym, zevní pletivo ochranné, ob- 

 dobné pokožce, vodivé buňky značně protáhlé a tenkými, 

 někdy i perforovanými přehrádkami opatřené. Plodnice 

 hub mohou obsahovati i mléčné buňky a cévy, idioblasty 



Schematická znázorněn! polohy kambia v kořenu B se třemi a /I se dvěma paprsky dřevním 



X, Pfi lýkové části. 



obsahující druzy šťavelanu vápenatého, astrosklereidy a 

 žlaznaté buňky hydathodové. Stélky lišejníků mohou 

 uspořádáním pletiva a uložením gonidií napodobovati dor- 

 siventrální listy. 



Cévnaté rostliny mohou v souvislosti se způsobem 

 života míti anatomickou stavbu velmi zjednoduše- 

 nou. Již vodní rostliny jsou všeobecně jednodušeji sta- 

 věny než suchozemské, Wolifia arrhiza vůbec nemá svazků 

 cévních. Podobně je zjednodušena stavba rostlin cizopas- 

 ných. Vegetativní tělo dvojděložných r. Rafflesiaceí a Ba- 

 lanophoraceí je redukováno u některých druhů na stélku 

 houbovým hyfána podobnou. 



100 



