množení života, — schopnost reagovati pro- 

 spěšně na zevní podněty a napravovati úra- 

 zy, rozplozování a přenášení podstatných 

 vlastností, schopností rodičů na potomstvo, 

 to jsou nejdůležitější schopnosti a vlastnosti, jimiž se živé 

 předměty vyznačují proti předmětům neživým. 



Život ve přírodě dle všech našich zkušeností 

 nyní vždy a opět jen ze života již daného 

 vzniká, nikdy znova přímo ze hmoty neživé, je tedy 

 souvislý, plynulý, jeví přísnou plynulost, konti- 

 nuit u. Tím se živá bytost liší ode všech složených ne- 

 živých předmětů přírodních. Krystal nějaké sloučeniny 

 můžeme rozložiti v látky jednodušší, na příklad v prvky, 

 ale z těch jednodušších látek a prvků lze opět onu původní 

 sloučeninu vyrobiti a příměti ji k vykrystalisování. Živé 

 tělo však nelze přímo z neživých sloučenin a z prvků 

 znova vytvořiti. Jenom rozdělením dané živé hmoty anebo 

 oddělením malých částeček, zárodků, od živého těla, jež 

 se pak v nové, dospělé živé tělo vyvíjejí, vznikají nové 

 živé bytosti. Kdyby všecky živé bytosti a jejich zárodky 

 na naší zemi zahynuly — a bylo by to docela možné, kdyby 

 na příklad teplota na povrchu naší země a v ovzduší 

 stoupla na několik dní na 160^ C — nevyvinul by se pak 

 již na ní žádný nový život přímo ze hmoty neživé. Země 

 by zůstala neoživenou, leda že by se na ni dostal odněkud 

 z mimozemských končin nějaký živý zárodek, jenž by 

 vzrostl, dospěl, rozmnožil se a tak novému životu na zemi 

 dal původ. 



Ačkoli život přímo z neživé hmoty nyní 

 na zeměkouli nevzniká, přece není na hmo- 

 tě neživé nezávislý. Potřebuje jí nezbytně ke své 

 výživě, především ke vzrůstu a k rozmnožení 

 živé hmoty. Živé bytosti přijímají z prostředí, ve kte- 

 rém žijí, hmotu neživou do svého nitra a z ní dovedou 

 stavěti novou hmotu živou, kteréž tím způsobem přibývá. 

 Zmnožuje se a jedinci mohou pak částečky své živé hmoty 

 od svého těla oddělovati, z nich mohou nové živé bytosti 

 vzrůsti, dospěti, a opět se rozplozovati. 



Neživé hmoty, kterými se živé bytosti vyživují, 

 podstatně se různí od hmoty živé, k jejíž rozmnožení jich 

 je užíváno. Změní se tedy hluboce uvnitř ži- 

 vého těla, kteréž je upraví ke své potřebě (a s i m i 1 u- 

 j e). Ono však potravy nejen užije k rozmnožení živé 

 hmoty, dovede jí užíti též ke stavbě neživých 

 svých částí. Ve mnohých živočišných i rostlinných 

 tělech ukládá se na určitých místech uhličitan vápenatý 

 (CaCOo), kyselina křemičitá (H4SÍO4), krystaly šťovanu dra- 

 selného a jiné hmoty neživé, které však pro život dotče- 



