živé bytosti přímo ze limoty neživé. Jen zřídka může se 

 uskutečniti taková shoda okolností, aby mohla živá hmota 

 vzniknouti, proto dosud pozorována abiogenesa nebyla. 

 Také mohou takto vzniknouti pouze nejjednodušší ústro- 

 jenci. 



V dřívějších dobách byl názor, že živé bytosti mohou 

 vznikati přímo ze hmoty neživé, velmi rozšířen. Aristo- 

 teles, jinak vitalista, přiznává možnost vzniku někte- 

 rých zvířat i rostlin přímo ze hmoty neživé. Některé rost- 

 liny — zcela tak jako živočichové — dle něho vznikají ze 

 semen, jiné tak, jakoby je příroda (neživá) sama sebou 

 vytvářela. „Neboť vznikají, buď když země hnije, anebo 

 na hnijících částech rostlinných. Teplo země anebo hnijí- 

 cích částí rostlinných způsobuje pohyb podobný rozplozo- 

 vací síle, čímž vzniknou stejnotvárné rostliny." O zvířa- 

 tech praví, že se sice zpravidla rozmnožují ze zárodků po- 

 hlavně zplozených, ale mimo to též bez oplození, ano i ze 

 hnijících rostlin a jiných látek v zemi, částečně i z výkalů 

 zvířecích, tak jmenovitě některé hmyzy. Že hmyz vzniká 

 ze hnijícího masa a cizopasní hlísti z potravy uvnitř těla 

 hostitelova, dlouho bylo věřeno, až L e u w^ e n h o e k a 

 Swammerdam nálezem vajíček těchto živočichů a 

 studiem jich vývoje názor ten vyvrátili. Pak bylo omezeno 

 samoplození na nálevníky a jednodušší řasy, vznikající 

 v odvarech a nálevech, ale r. 1777 ukázal S p a 1 a n z o n i, 

 že se žádné živé bytosti nevyvinou v nálevech, byly-li do- 

 statečně zahřátý i se vzduchem nad nimi uzavřeným. Ko- 

 nečně Paste ur, Chevreul a Ty n dali ukázali, že 

 nejen ve vzduchu zahřátém, ale i v tom, který na př. fil- 

 trováním vatou byl zbaven zárodků drobnohledných ústro- 

 jenců, žádní ústrojenci se nevyvíjejí. Rozsáhlé zkušenosti 

 o sterilisaci dokazují, že se bez daných zárodků, jež vznikly 

 by činností nějaké živé bytosti, živé bytosti nevytvářejí 

 ani za nejpříznivějších životních podmínek. Nyní všecky 

 zkušenosti naše potvrzují názor, že neživá hmota se stává 

 součástí živé hmoty pouze činností dané hmoty živé a že 

 nové bytosti živé vznikají pouze oddělením se částeček 

 živé hmoty od bytostí již existujících. Všecky naše zkuše- 

 nosti potvrdily a potvrzují denně, že život je plynulý, že 

 mezi postupnými pokoleními živých bytostí je kontinuita. 



H. E u 1 e r však praví o těchto pokusech, že nepodá- 

 vají nevývratného důkazu proti možnosti spontánního vzni-, 

 ku života na naší zeměkouli. Samoplození mohlo by před- 

 pokládati labilní kombinaci atomů, která umožňuje tutéž 

 pliynnou řadu reakcí, kterou označujeme jako život. Je-li 

 tento způsob spojení atomů jedním z milionů možných 

 jiných spojení, pak jej lze také jen jednou za velmi dlou- 

 hou dobu očekávati. Jednou však byv realisován, udržuje 



16 



