živočichové (Mesozoa) drah nervových postrádající, ne- 

 hledě k živočichůra jednobuněčným, z nichž nálevníci mají 

 sice vlákna tělem probíhající, což však jsou spíše vlákna 

 oporná a svalová. Přes to i u rostlin ve mnohobuněčném 

 těle přímým spojením veškeré živé hmoty celého těla je 

 postaráno o jednotnost výkonů a šíření podráždění. 



Rostliny přijímají (recipují) různé podněty ze ze- 

 vnějšku a mění dle nich svoji životní činnost. Mají k tomu 

 účelu vyvinuty též zvláštní ústroje, jako pro přijetí pod- 

 nětů světelných fotoreceptory, pro podněty dotyku thigmo- 

 receptory, pro podnět tíže baryreceptory, ač ovšem jsou 

 tato zařízení recepční mnohem jednodušší nežli obdobné 

 ústroje smyslové u živočichů (oko, hmatací tělíska, stato- 

 cysty). Nelze čití a smyslové vnímání připisovati výhradně 

 všem živočichům, neboť není důvodu, proč bychom je pak 

 nepřipisovali, snad v nižším stupni, také rostlinám. 



Všeobecně platného znaku pro živočichy ne- 

 lze udati právě tak jako ne pro rostliny. Ovšem čím jsou 

 zvířata i rostliny dokonalejší, tím nápadnější jsou rozdíly 

 mezi nimi. V podstatných vlastnostech však se říše rost- 

 linná se živočišnou shoduje. 



IV. Protoplasma. 



Ve všech živých rostlinách i zvířatech nalézáme při 

 drobnohledném zkoumání bezbarvou, polotekutou (slizo- 

 vitou) hmotu, na níž lze pozorovati všecky podstatné ži- 

 votní děje, jako pohyb, výměnu látek, dráždivost, regulaci 

 dějství. Proto jsme přesvědčeni, že tato hmota obsahuje 

 živou hmotu anebo že jí celá přímo je. Označujeme ji P ur- 

 k y ň o v ý m slovem protoplasma, kterýžto název jí 

 dal botanik H. v. Mohl (1846). Prostým pozorováním lze 

 se přesvědčiti, že protoplasma obsahuje rozmanité látky, 

 zrníčka, vlákénka, cizorodé krůpěje, krystalky, které ne 

 vždycky v ní jsou přítomny, pročež soudíme, že ne všecky 

 ty látky opravdu patří k živé hmotě. Proto nemůžeme 

 protoplasmu přímo za živou hmotu prohlásiti, ač ji proto- 

 plasma vskutku obsahuje. Některé ze hmot těch jistě ne- 

 patří k živé hmotě, tak krůpěje tukové, tříslovinné, kry- 

 stalky bílkovinné, sádry, uhličitanu a šťavelanu vápena- 

 tého, různě utvářená tělíska z uhlohydrátů se skládající. 

 To jsou produkty výměny látek živé hmoty nebo látky zá- 

 sobní v ní uložené i chované až do doby, kdy jich živá 

 hmota potřebuje. Všecky tyto látky v protoplasmě přítom- 

 né, ale k ní nikoli nezbytně náležející, zoveme látkami 



25 



