má zvláštní vlastnosti. Základní protoplasmu označujeme 

 jako c y t o p 1 a s m u (S t r a s b u r g e r), zmíněné ústroje 

 jsou v ní uloženy. Jsou to hlavně dvojí ústroje: jádro 

 (n u c 1 e u s) tvořené protoplasmou, již zoveme n u k 1 e o- 

 p 1 a s ma a plastidy tvořené plastoplasmou. K nim 

 IDřistupuje t. zv. centriol, přítomný jmenovitě v proto- 

 plasmě buněk živočišných. 



Dříve byly popisovány velmi jednoduché živé bytosti, 

 které prý postrádají jakýchkoli protoplasmatických ústro- 

 jů, které tedy pouze z cytoplasmy by se skládaly (H a e- 

 c k e 1 o v y m o n e r y). Nemají prý ani jádra ani plastidů. 

 Ale důkladnějším zkoumáním nalezena u veliké většiny 

 těchto ústrojenců jádra anebo aspoň stanoveno, že je pro- 

 toplasma jejich rozlišena v různé části, jimž také různá 

 funkce fysiologická přísluší, na příklad v cytoplasmu a 

 plastoplasmu. Jádra jsou přítomna téměř v každé proto- 

 plasmě živočišné a rostlinné, plastidy jenom u větší části 

 rostlin, živočišné protoplasmě a houbám vůbec scházejí. 



Jádra jsou za živa bezbarvá tělíska tvaru kulovi- 

 tého, čočkovitého, proti cytoplasmě ostře ohraničená ja- 

 kousi blankou obdobnou zevní hyaloplasmě. Uvnitř jádra 

 nalézá se tělísko ostřeji světlo lámající, j a d é r k o (n u c- 

 leolus), obyčejně kulaté, někdy vakuolky obsahující. Ja- 

 dérek může býti v jádru též větší počet. Mezi blanou ja- 

 dernou a jadérkem uložena je tekutina (šťáva jader- 

 n á), kterou probíhají síťovitě rozvětvená vlákénka tužší 

 hmoty (reticulum, sítivo jaderné), v uzlinách 

 této sítě dají se stanoviti zrníčka ostřeji světlo lámající. 

 Usmrtíme-li protoplasmu vyšší teplotou nebo nějakou lát- 

 kou srážející bílkoviny, mohou mnohé tužří struktury pro- 

 toplasmy v celku tak býti zachovány, jaké byly za živa. 

 Říkáme, že jsme struktury protoplasmatické fixovali. 

 Vložíme-li fixovanou protoplasmu do roztoka nějakého 

 barviva, jako karminu, nebo nějakého zásaditého barviva 

 anilinového, zbarví se v ní především jádra a sice nejinten- 

 sivněji zrníčka v sítivu uložená, jež proto zoveme 

 chromatinovými. Chromatin tvořen je po výtce 

 nukleoproteidem, z něhož lze odštěpiti hmotu zvanou 

 n u k 1 e i n (bílkovinná látka obsahující kyselinu nuklei- 

 novou, v níž jsou aspoň 3% fosforečné kyseliny); pro nu- 

 klein z lososího spermatu Miescher udává elementární 

 formulku C29H49N9P3O02. Jadérka se skládají ze hmoty 

 zvané pyrenin, což je jednodušší bílkovinná látka. Sítivo 

 (Schwarzem jako 1 i n i n označené) je tvořeno hmotou 

 ne-li identickou, tedy aspoň velmi příbuznou s plastinem 

 cytoplasmy. Je to nukleoproteid, obsahující však méně 

 fosforečné kyseliny než nuklein. Barví se intensivně kyse- 

 lými anilinovými barvivy. Šťáva jaderná je vod- 



31 



