iiým roztokem nejspíše albuminátů, blána jaderná (amfl- 

 pyrenin) skládá se ze hmoty tuhé, příbuzné, ne-li iden- 

 tické s plastinem, Vzácněji obsahuje jádro některé pro- 

 dukty výměny látek, jako bílkovinné krystaly a 

 vodní roztoky ve způsobe vakuol, 



P 1 a s t i d y jsou u veliké většiny rostlin tolikéž ostře 

 vůči cytoplasmě ohraničeny. Jsou to tělíska různě veliká 

 a různého tvaru, v nichž se dějí důležité pochody výměny 

 látek, jmenovitě asimilační akondensační. Často 

 v nich rozmanité produkty této činnosti nalézáme, jako 

 škrob, olej, bílkovinné krystalky i amorfní 

 zrníčka karotin. Mnohé z nich obsahují barviva, 

 která mají pro výživu rostlin veliký význam, tak na př. 

 zeleň listovou (chlorofyl). 



Jsou ústrojenci, jejichž tělo tvoří jediný celek, nejsouc 

 rozděleno v několik stejnocenných částí. 

 Jiní však se skládají z menšího nebo většího počtu částí, 

 z nichž každá do jisté míry žije svým životem. Takovéto 

 části stejnocenné, ve které je zdánlivě živá hmota mnohých 

 ústrojenců rozdělena, byly označeny jako buňky (cellulae). 

 Dle toho se někteří ústrojenci skládají z několika buněk, jiní 

 však z jediné buňky. Buňka tvoří tedy celek buď s a- 

 mostatného života schopný anebo v souboru ji- 

 ných buněk s nimi dohromady vyššícelek tvoří a je- 

 nom v některých směrech do jisté míry samostatně žijící. 



Jednobuněční ústrojenci jsou nejjednodušší 

 samostatného života schopné útvary, neboť jejich živá 

 hmota tvoří ničím nerušený celek a neskládá se z něko- 

 lika stejnocenných částí. Uvidíme, že o takovém neruše- 

 ném celku můžeme mluviti všude tam, kde celá proto- 

 plasma souvisí nejen hyaloplasmou, nýbrž také polioplas- 

 mou. Soubor celé protoplasmy, pokud jednu buňku tvoří, 

 i s jejími orgány (jádry, plastidy atd.) možno označiti jako 

 protoplast (Hanstein). Pokud buňka samostatně 

 žije, je nejjednodušším ústrojencem (elementárním 

 organismem). Tento charakter zachovává si v někte- 

 rých jednoduchých organismech mnohobuněčných, které 

 se skládají ze stejných buněk, jejichž protoplasty zcela 

 od sebe jsou odděleny a které nejeví vzájemných 

 fysiologických vztahů. U mnohých řas jednotlivé 

 buňky jsou slepeny pouze slizem z buňky vylučovaným 

 anebo ze starých blan vznikajícím, jsou tedy pohromadě 

 drženy pouze mechanicky. Takové rostliny jsou kolonií 

 samostatných buněk. Ale u některých řas, jejichž buňky 

 tvoří vlákna, mohou buňky býti zcela samostatnými a je- 

 jich protoplasty zcela od sebe odděleny, takže i ty jsou 

 koloniemi samostatných buněk. 



32 



