sejících řas mají často tvar velice složitý, bývajíce opa^ 

 třeny různými výrůstky, čímž má býti zvýšeno tření 

 o vodu, aby klesání jejich ve vodě bylo velmi pozvolné. 

 Menší rozmanitost jeví buňky ve vícebuněčný soubor spo- 

 jené. Tu bývají plochy, na nichž se buňky spolu stýkají, 

 rovinné. Stýká-li se buňka ve všech směrech prostoru s ji- 

 nými buňkami, může na se vzíti tvar mnohostěnů, ač i tu 

 buňky s mezibuněčnými prostorami se stýkající mohou ne- 

 pravidelně vyrůstati. Také buňky na povrchu buněčných 

 souborů uložené mohou složitý tvar na se bráti. Trvale a 

 nepravidelně měnlivý tvar jeví často buňky bezblanné, 

 jako plasmodia hlenek a rejdivé výtrusy řas i hub. 



Dvě mnohojaderné buňky zelené řasy Cladophora glomerata. 



VI. Stavba rostlinné buňky. 



Typická rostlinná buňka má tyto součásti: 

 Tuhou zevní blánu, cyto plasmu s vakuola- 

 mi, jádro a plastidy, U mnohobuněčných, dokona- 

 lejších rostlin mechy počínaje téměř všecky buňky jsot^ 

 j e d no j a d e r n é, u jednodušších rostlin, totiž u mno- 

 hých hub a řas, jsou buňky v í c e j a d e r n é. U někte- 

 rých řas červených a parožnatek v tomže těle rostlinném 

 vedle jednojaderných buněk jsou též vícejaderné. Větší 

 buňky mají obyčejně též větší jádra anebo větší počet jich. 



Ze mnohojaderných buněk mohou vzniknouti jedno- 

 jaderné; tak u řas a hub často, když se vyvíjejí jedno- 

 jaderné výtrusy, rozdělí se mateřská iauňka mnoho jaderná 



35 



