stejných rozměrů jako dno jeho, je tečka jednodu- 

 c h á. Je-li však vchod užší, je tečka dvůrkatá, byla 

 též nazvána dvojtečkou. Při pohledu s plochy lze vi- 

 děti zevní menší a vnitřní větší obrys ztenčeniny, často se 

 jeví dvůrkaté tečky jako soustředné kroužky. 



Tloustnutím blan buněčných stává se rostlinné tělo 

 pevnější. Ale z jedné buňky do druhé prostupují ve mnoho- 

 buněčné rostlině rozmanité živné látky ve vodě rozpuštěné 

 a tento proud živných látek děje se tím pozvolněji, čím 

 tlustší blanou difuse jejich musí se díti. Kde však blána 



Různé způsoby nestejného ztloustnutí blány buněčné: A mělké tečky s plochy i na průřezu 

 tenké blány, B'totéž na tlustší bláně, C dvojtečka na průřezu a s plochy, D pohled s plochy 

 na dvojtečky, E průřez blánou, která je na jedné straně tečkovitě, na druhé dvojtečkovité 



ztlustlá. 



netloustne, jako právě v místech teček, může se díti difuse 

 mnohem rychleji. Také dvojtečky umožňují rych- 

 lejšídifusi roztoků, při tom však nesnižují tak pev- 

 nost blány jako tečky jednoduché, ježto je při nich nezten- 

 čený prostor menší. 



Tečky a dvojtečky podmiňují velice rozmanitou 

 skulpturu blan buněčných, která je často pro buňky 

 jednotlivých druhů rostlinných velmi význačná. Volné čá- 

 sti blan buněčných a povrch blan u rostlin jednobuněč- 

 ných mohou nestejnoměrně tloustnouti také na zevnějšek, 

 jako u pylových zrn, čímž taktéž rozmanité skulptury blan 

 mohou vznikati. 



4á 



