štěpí a poloviny takto vzniklé se od sebe vzdalují ke 

 dvěma pólům, kdež se seskupí a dají vznik novému jádru. 

 Dostane se tedy do každého dceřinného jádra polovina 

 každého chromosomu, který byl vznikl v mateřském já- 

 dru. Blána jaderná se u většiny rostlin při dělení nepří- 

 mém rozpustí beze stopy, též jadérko a nerozpustí-li se, 

 tedy se dělí nepravidelně. 



Jenom u některých hub (Plasmodiophoraceae) a řas 

 (bičíkovci, Gladophora), které mají v jádru veliké jadérko 

 (k a r y o s o m), dělí se též jadérko dosti pravidelně, ale 

 prostým zaškrcením. Ani cytoplasma se při dělení nepří- 

 mém nemusí děliti přesně ve dvě poloviny. 



Při karyokinesi tedy jde buňce pouze o přesné roz- 

 dělení oné hmoty, která je nahromaděna ve 

 chromosomech, jen ona se zcela přesně dělí. Proto 

 se právem soudí, že jí také přísluší fysiologický význam 

 v životě buňky i jejího potomstva. 



Nepřímé dělení nalézáme v buňkách veliké většiny ži- 

 vých bytostí, u všech vytvářejí se v jádrech chromosomy 

 a pokud podrobně jejich osud byl sledován, shledáno, že 

 se podélně štěpí. Můžeme snad karyokinesu považovati za 

 zjev význačný pro všecky ústrojence mající typická jádra, 

 je to snad zjev p a n t y p i c k ý. Jeho nejdůležitějším pří- 

 znakem je vytvoření a podélné rozštěpení 

 chromosomu. Všecky ostatní pochody, které karyoki- 

 nesu provázejí, jsou vedlejšího významu, neboť nejsou při 

 všech karyokinesách přítomny. Sem sluší počítati vláknité 

 rozlišení se cytoplasmy v dosahu jádra a chromosomu, 

 dále objevování se a dělení t. zv. centriol. Vůbec při 

 karyokinesi může jeviti — ale nemusí — cytoplasma ve 

 spojení s pohyby chromosomu rozmanité změny ve svém 

 rozložení a ve své struktuře. Vznikají tím velmi úhledné 

 útvary, dělící figury. K podrobnému vylíčení karyo- 

 kinese zvolíme vegetativní buňku některé rostliny cév- 

 naté. Celou karyokinesu lze tu rozděliti v několik oddílů 

 (fásí). První je p r o f á s e, během té se v jádru soustře- 

 ďují zrníčka chromatinová na určitá vlkna v sítivu ja- 

 derném, kteráž se následkem toho stávají tlustšími a bar- 

 vitelnějšími. Ostatní vlákénka mizí, A tak vznikne v jádru 

 několik vláken chromatinových různým způsobem v jádru 

 probíhajících, často pod blanou jadernou šroubovitě nebo 

 spirálovitě, pročež se stadium toto nazývá též s p i r é m e m 

 (klubíčkem). Mezitím se na dvou protilehlých pólech já- 

 dra nahromadila hyalinní cytoplasma ve způsobe dvou 

 čapek. Jadérko je ještě viditelno. 



Druhá fáse, m e t a f á s e, počíná tím, že se v hyalin- 

 ních čepičkách v cytoplasmě vytvořují vlákénka barvící 

 se nejvýše slabě barvivy jadernými, která vřeténkovitě kol 



55 



