15 



i Storrel.se hos de forskjellige Arter: bos Byrsophlebs Grat'iii n. gen., a. sp. ere Kuglerne hole n. 004.3 111111. 

 i Diameter, hos andre Arter noget mindre. De ere ogsaa ulige stun- i (Met 1ms samme Individ: hos Proxe- 

 netes flabellifer, n. gen., n. sp. ere de storre Kugler 0,003,4: andre kun nmtrent ' , ; saa store. I liver at' 

 Kuglerne er en mindre Kugle indesluttet (iagttaget hos Proxenetes ilabellit'er. Gyrator Danielsseni og G'y- 

 lindrostomuiu lougifilum). Man kunde tro, at Kuglerne vare billeddamiende, saa disse (Mne svarede til de 

 saminensatte Oine hos hok-re Dyr. M. Schultze : ) holder ikke dette for usaiidsynligt hos Oine, der dog have 

 meget smaa Kugler, maaske ogsaa ufuldkomnere end de at' mig iagttagne (Schultze angiver ikke, at der fin- 

 des nogeu mindre Kugle indeni dem) -- af ilen Grund nemlig, /it ili.w Oiuc i/mtaJcc mangle Lhidsc. Xu. 

 hos Gyrator Dauielsseni og Cylindrostomum longifilum mangier Lindse aldeles. Hos Byr.sophlebs Graffii 

 tindes derimod en tydelig Lindse i hvert Die. Ja, hos Proxenetes flabellifer findes endog to Lindser i hvert 

 (Me (Tab. II, fig. 14, b, b), et vistnok sjeldent Tilf;elde hos Khabdocoelerne. Schultzes Grund holder alt- 

 saa ikke Stik. Hans Antagelse turde dog ikke derfor v;ere at upgive. At Kuglerne indeholde en mindre 

 lysbrydende Kugle indeni sig, liar vel her en Betydning. 



Oinene hos Rhabdocoelerne ere stundoui undergivne Abnornialiteter. Hos Proxenetes flabellifer 

 knune begge Oine aldeles mangle. Hos Byrsophlebs Graftii mangier undertiden det em* (Me. mi-dens det an- 

 det bar sin almindelige Form og Storrelse: det samme bar jeg iagttaget hos en Gyrator-Art. 



Blaudt Dendrocoelerne synes (Mneiie ikke sjelden at mangle bos Eurylepta vittata, Mont.: Prof. 

 M. Sars mntaler i sine efterladte Manuskripter et oielost Individ. Quatrefages bar ogsaa maaske fundet 

 N-iadanne (thi bans Proceros cristatus er vel identisk med Eurylepta vittata. Mont. 2 )) 



Hereorgan. En jasvut afruudet, homogeu, gjennemsigtig, staerkt lysbrydende Kugle ligger inde- 

 sluttet i en Jin klar Blsere i den forreste Del af Legemet. Dette er Horeorganet hos Turbellarienie. Un- 

 dertiden tindes der til den store Kugle eller Otolithen fasstet to meget mindre Hon-stene (Schultze-), ({raff 4 )) 

 Forovrigt er Horeorganets simple Bygning meget eusformig hos de forskjellige Skegter. 



Nogle af mig undersogte Turbellarier ere interessante derved, at Horeorganet viser en mere 

 kompleks Bygningsmaade. 



Hos Aphanostonium diversicolor, Orsted og andre Aphanostomum-Arter er den noget fladtrykte 

 Otolith ikke honiogeii. Den bestaar af f<> skm-jif mlxkiltc Purt/cr (Tab. I, fig. 17): et stort kredsformigt 

 Ceutralparti og et smalere Kandparti: begge Partier ere forenede veil en fmtmuM, zknrpt trf/mf St/t/ir. 

 Randpartiet er aldeles hyalint af Udseende og stserkt lysbrydende: Centralpartiet er mattere og har et over- 

 maade finkoruet Udseeude (der dog ofte ikke er syubart). Kiuises ot'dithen. brister (.'entralpartiet i fire 

 irekantede Sfykker. Rand[iartiet i et tilsvarende Antal (eller endnii Here Stykker). og dette sidste lusm-r 

 sig ved et bredt Mellemrum fra det eentrale Parti (Tab. I, fig. 18). Fremdeles er Otolithen ikke jevnt 

 afrundet, men koustant foldet, isrer henimod Randen. soui herved bliver rundtakket. Midten af Otolithens 

 ene Flade er tydelig opboiet; paa den modsatte Flade er der, saavidt jeg kan se. en tilsvarende Fordybning. 

 I Centrum af Ophoiningen findes et Punkt, der vistnok er et lidct Hid: jeg har kun seet det en (^ang 

 rigtig tydelig (paa Grund af Alteration?); det viste saadau Gjennemsigtighed, at det saa ud. som mil det 

 gik tvsers igjenneui Otolithen. 



.leg bar Grund til at autage, at Otolithen har en tilsvarende sammensat Bygning hos andre Ar- 

 ter, ja maaske gjfelder dette 1ms Turbellarienie i AlmindeligJtccl, uagtet der under noruiale Forhold ikke 

 sees Spor til nogen saadan Sammenssetning. Hos Monm-elis hamata n. sp. delte nemlig Otolithen sig under 

 Tryk ikke aleue ved radiaere Revuer i 4 ligestore Dele, der stodte sainmen i Midtpunktet. men ogsaa ved 

 en concentrisk Revne, der gjennemskar disse, i en mindre indre Del og en storre ydre. Revnen var aldeles 

 regelmaessig cirkelformig og maatte vsere freuikomnien ved et bestemt tilsvarende Anheg i Otolithens Struktur. 



*) JI. ScLultze: Beitriige zur Xaturjfesch. d. Turbollarii'n. pag. 25. 



2 ) Annals nat. hist., vol. 18, 1846, pag. 392. 



3 1 Schultze: 1. c pag. 26. 



*) Zeitschr. f. wiss. Zool., pag. 138. 



