26 



Det morkegronne Parti bar jeg engang sect af en nogenlunde regelmsessig, radisert lappet Form. 

 Det udhsever sig stierkt ved sin dybe Farve. Foruvrigt har Legemet Vasvenes saedvanlige klare lyseblaa 

 Udseende; kun i den forreste Halvdel findes en svag hvid Austryguing. 



Dyrets anatomiske Bygning bar jeg kun ufuldstsendig iagttaget. Undersogelserue af Aphanosto- 

 inuiii-Arterne ere ogsaa nieget langvarige og besvserlige. Man maa beskytte de zarte Dyr mod et for sta?rkt 

 Tryk af Daakglasset heist ved en blod Fjserstraale og couiprimere deui ved Capillar-AdhiBsion; ved 

 Fj;erstraalens Elasticitet kan Trykket modereres paa de forskjelligste Maader. 



Fortil i Otolithtrakten bar jeg seet ovale Stavsaekke, fyldte nied Stave. 



(Jvarierne forbolde sig soni altuindelig bos Aphanostomum-Slaegten; de skiune igjeunem som en 

 livid Fkek lige bag det morkegronne Parti (Fig. 9, b). Saedbhuren (Fig. 10) er dybt kloftet filer maaske 

 suarere dobbelt; den fortsaettes i en vid Gang beuover mod Kjonsaabniugen. Sagdtraadene (Fig. 11) ere i 

 sit forreste Parti trinde, laengst fortil i Enden tynde, dog ei tilspidsede og svagt tiltageude i Tykkelse bag- 

 over; i Midtpartiet ere de (som jeg af Lysbryduingeu maa slutte) baandformige og dreiede korketnekkerfor- 

 mig i Spiral; de ende i en lang tjnd Hale. 



Jeg fandt kjonsmodne Individer af dette Dyr i September sammen med de foregaaende. 



Aplianostomuni diversicolor, 0rsted. 



Tab. I, fig. 1221. 

 Orsted: Kroyers Naturhistoriske Tidsskrift, 2den Rtekke. Iste Bind, pag. 417. 



Corpus longitudine 1,13 mm., maxima latitudiue 0,27 mm., antice rotundatum, media in parte 

 latins, retrorsnm seusim augustius, extremitate caudali subacumiuata. Color in aiitica extremitate corporis 

 cunstanter sulphnreus, dein intense cyaueo-maculatns, in parte dorsali media olivaceus, in postica eorporis 

 parte iterum cyaneo-maculatus; margines laterales decolores. Penis brevis, obtuse conicus, mollis, laiuellis 

 instar rosae dispositis in extremitate circumdatns. 



Orsteds Diagnose af Arteu: sCorpore oblougo, autice obtuso rlavesi-ente. medio latiore cyaueo. 

 postice subacuminato fusco. Long. !'" afviger, som man ser, fra den oveustaaende i Anordningen af Far- 

 verne, tildels ogsaa i Farverne selv. Der er dog ingon Tvivl om, at den Orstedske Art er ideutisk med 

 nservsereude. Paa nogle Eksemplarer neuilig af denne sidste stnekker det forreste blaafltekkede Parti sig 

 meget hengere bagtil. saa det ogsaa indtager Legemets Midtdel; og paa andre mangle de blaa Fhekker 

 i Bagdelen ganske, saa ber kun den gronue Farve findes. Ved svag Forstorrelse sees den gronne Farvi- 

 ikke eller kun utydelig: den ser naesten sort ml, og man knude vel meue, at det bedste var at betegue 

 dm som sfuscus. 



Om dcimr Arts Forhold til andre Aphanostomum-Arter se pag. 22 og de specielle Beskrivel- 

 ser af Arterm-. 



Dyri't forandrtT ofte sin Legenisform saaledes, at det aftager lige jevnt mod begge Ender og 

 daniirr fn aldi'li's n'L r ''liu;i'ssig smal Elllipse. Den bagerste Del af Legemet danner paa det afbildi'di 1 Eksem- 

 ]dar ni knrt stump Hale (Fig. 12). Andre Eksemplarer bavde ingcn afsat Hale, men Legemet afsmalnede 

 jaevnt bagtil. indtil dcts Handi 1 stodtr saiimn'ii i en Spids. Jeg skulde tro, at dette sidste er det normalr. 



Et Par Yariationrr i Farvrfordelmgcii ere allerede omtalte ovenfor. Ikke sjcldcu findes der langs 

 liMT Side' af di't gronne Kygparti blaa Fhekker, der gaa i et med de fortil og bagtil situerede, saa bele 

 dt'ii gronnr Farve cr omgiven af blaat. De blaa Fkekker hidron- fra store Blasrer, fyldte med en homo- 

 gen. intcns blaa Va'dskr. IMa-reni!' ere tyndhindede, nieget blode, saa de let fortrajkkes i Form og blive 

 liingstrakle; udtra-ngtc af Legemet ere de kugleruude; en af de storre maaler 0,02(5 mm. i Diameter. Deri 



