63 



kan i hoi Gnu I uJvides, saa det antager en kort og vid, regvlm.-essig Toiidi'fonn. Pa a et anilinfarvet 

 Pneparat tror jeg at have seet, hvorlodes Svadget, der visto sig sherkere t'arvet end de omgivendo Ddr. 

 var forbundet med Tannen ved et kort. smalt >Mellemstykke-<. I den (Wreste Halvdel or Svjidgot udvni- 

 dig besat med Knipper af overmaade lange, eilieartede Foletraade; omkring Mvmdingen ere disso Foletraade 

 meget kortore og kuune ei sees at v;ere ordnede i Knipper (Fig. Hi). Traa.lene omkring Mundiniren at' 

 Svselget liar ogsaa 0. Schmidt 1 ) sect lios (lylindrostonnim (Pseudo^tomiim) Faoroense; de nuerkeligere knip- 

 pevisstillede mevner hau ikke. Naur Foletraadeue ei benyttrs. ligge de sammenboiede ind mud S\;el-vi~ 

 Sider. Naar de ere udstrakte, staa de med sin uliyre Lsengde aldoles snorret from og bibeholde di'iine Stil- 

 ling i Isengere Tid aldeles ubevaegelig (se pag. 7). Svrelgets Lumen er gjerne noget indknebet et kort 

 Stykke fra Mundingen; bagtil indsnevres det pludselig med sin Ende til en kort, trans: Kanal (Fig. Hi. ai. 



Tarmeu er fortil bred, afsmalner efterhaanden bagtil, idet den i sin Form fidger Legemsformen. 

 og ender tilspidset, hvor deu haleformige Ende af Legemet begynder. Naar Tarmen sees under Pres (Fig. 

 1"), e), viser den sig hjerteformig; fortil i Midten (i HjertekMten) sidder Svselget. 



Hvor Svselget og Tarmen stode samnion, udmuinle finkomede Spyttekjertlei (Fig. 15, d). 



Testiklerne (Fig. 15, f. kun aftegnede paa den cue Side) ligge overalt i Fordelen af Legomet. 

 De str.tkke sig bagover langs Siderne omtrent til Midten. Deres Form er vanskelig at iagttage; hos et 

 Eksemplar saa jeg dog tydelig. at Hhoivrne vare spolformige med en enlddt kuglerund Bltere iblandt. 



Vasa det'erentia (Fig. 17. b) stige nod yderst langs Siderne af Legemet. boie sig derpaa om og 

 udmunde med det samme liver i en stor aflaug Sredblrere i den bagre Del af Legemet (Fig. 17. c). S;ed- 

 bljorerno ligge hums efter (i modsat Retning af vasa deferentia) og stode med sine forreste smale Euder 

 sammen i et fortil vendende Ror (Fig. 17. d. tig-. 18, d), der udmunder i Penis (Fig. 17. e, tig. 18, e). 

 Koret viser en mserkelig Variation: Paa uogle Eksemplarer er det langt og smalt, men hos andre risei 

 det sig ikke; Penis sidder lige paa Soedblsererne; formodentlig er det meget forkortet og saa udvidet, at 

 det synes at gaa i et med S;edbheren. Penis (Fig. 17, e, fig. 18, e, fig. 19, e) vender forover. Den er 

 knikkeforinig med meget tykke Vtegge, der ere forsynede med Laengclelibre og t.-ette, regelmsessige Ring- 

 fibre; Ringmusklerne blive tydeligere bagtil og daime her en Spliim-ter veil linnden af Krukken, livorved 

 denne afsluttes fra Ssedbl:rernes Udforselsdel. Fortil forUenger Krukken sig i et Udforselsparti (Fig. 17, 

 h), der indvenclig er belagt med en Mreugde Smaaklumper af accessorisk Kornsnbstauts; paa Overgangen 

 til Krukken indsuevres dctte Udforsolsjiarti til en ganske smal og klar, nogen Kanal (Fig. 18 og 19, g). der 

 gaar ned i Krukken. IJdforselspartiet ender med en udbredt Kami (ligesum en B;eger-Rand) heninmd 

 Kjonsaabningen (Fig. 19 i). 



I Penis udmunder en Maengde encellede Kornkjertler (Fig. 21, k, k) gjenneui Kjerteltraade, dels 

 i Bimden af Peuis-Krukken, dels i dennes forreste Parti, dels i Mundingen af Udforselspartiet fra Penis 

 heuimod Kjonsaabningen. Kjertlerne ligge overalt bagenfor og paa Siderne af Penis. De afsondre et nn- 

 kornet Sekret. I Pcnis's Udforselsparti beklaeder dette Sekret Vseggene soni ovenfor anfort; i selve Penis- 

 Krukken (Fig. 21, e) afssetter det sig i mange Smaapartier, der ere nogenledes regelmsessig ordnede i Tvaer- 

 rrekker fra Krukkens Vaegge indover mod Midtliuien, hvor Sreden passerer. 



Ssedtraadene (Fig. 22) have en betydelig Storrelse. De ere 0,008,6 mm. tykke, omtrent 0,080 mm. 

 lange med ligesaa lang Hale, trinde, rette eller svagt buede, fortil tilspidsede, bagtil fortsatte i en teniuie- 

 lig tyk Hale. Indvendig i Sfledtraaden ser man tydelig en tyndere Strong (Fig. 22. b). der begynder til- 

 spidset i den forreste Ende og dreier sig spiralformig med Omdreininger, der n;esten ere ligesaa vide, som 

 S.-edtraaden er tyk. og fortssettor sig endclig ned i Halen, hvis Bugtninger den folger. L. Graff-) medde- 

 ler, at de endnn ikke udviklede Ssedtraade hos Turbella (Cylindrostomum?) Klostermanni ere spiralformig dreiede 

 omkring sig selv. Ogsaa jeg har hos nservrerende Art seet saadanne Former af Ssdtraade, hvis hole Legeme 

 var dreiet om sig selv. Graff nsevner forovrigt iugen spiralvnnden Streng iudeni de udviklede Ssedtraade. 



') 1. c., fig. 2 a 



s ) Zeitschr. f. wiss. Zool. 1874, pag. 144. 



