72 



a Integuineiitet). Deres anden Ende forlacnger sig. i al Fald bos mange Sa>kke. traadforinig (Fig. 6, c); 

 Traadene fra flere Saekke smelte sammeii med hverandre til Dannelsen af lange, tine Ftellestraade, der pas- 

 sere forover og uden Tvivl ere de Gauge, hvorigjennein Stavene naa t'rem fra Stavcellerne i de fjernere 

 liggende Dele af Legeniet (Traadene ere dog paafaldende tynde, og noget indre Lumen i dem kan jeg ei 

 opdage; de have et homogent, lysbrydende Udseende.) Stavene (Fig. 7) ere laiige. tyude. i Enderne 

 tilspidsede. Efter al Saudsynlighed ere de Neldestave. 



Oin Gangliet se pag. 66. 



Horeorganet (Fig. 4) ligger mod Gangliet. paa hvis forreste Flade findes en tilsvarende For- 

 dvbning (Fig. 3; a Gangliet, b Horeorganet). Otolithen er seet fra Fladen kredsformig, men seet paa 

 Kant regelmaessig smalt elliptisk. Den bar komplet Formen af en Liudse. Af Smaasteuene. der sidde 

 parvis fortil paa hver Side af Otolithen (Fig. 4, d), er den inderste i hvert ^Par storst, rundagtig niecl ind- 

 snevret Top. der rager ud mod Horeblrerens Vseg. De rnindre yderste Smaastene ere langagtige, transver- 

 selt stillede og hmnge med sin ene Ende sammen med de storre. Om Smaastenenes Beskaffenhed iovrigt, 

 om de eiendommelige Traade, der forbinde Otolithen med Horeblreren (Fig. 4, e, e) og om de fortykkede 

 Partier af Horeblcerens Vaeg (Fig. 4 bb, bb) se pag. 15 f. 



Tarinen (Fig. 2, d, d) straekker sig forover til Gangliet og bagover til Enden af Legeniet. Den 

 er dybt indskaaren i Lapper, isjer i Midtpartiet og bag dette, hvor Lapperne ere meget lange og smale. 

 Lapperne staa paa hver Side ligeoverfor hinanden. Tarinen er som oftest farvet og danner den eneste 

 piguienterede Del af Legeniet. I Almindelighed er den brun (Fig. 1), lysere eller morkere, undertideii sor- 

 tebrun; bos nogle er den intens karmosinrod. 



De ovale Testikler (Fig. 2, e) ligge bagover belt til Stedblrere-Regiouen. Vasa deferentia ere 

 soni aluiindelig en paa hver Side. Deres Grene gaa forst sammen til en eneste Stamme naer ved Ssedblae- 

 ren. Denne sidste er tvserstillet oval (Fig. 2, g. fig. 8, b) og modtager et vas deferens i hver Ende (Fig. 

 8, a, a); den udnumder med en ganske liden Udforselsgang midt paa sin Underside i Penis (se fig. 8, 

 b Ssedblseren, c Penis). Penis (Fig. 2. h, fig. 8, c) er belt blod, ved Basis meget tyk og i bele sin Vidde 

 faestet til Sffidblseren, afsmalner derpaa burtig til et c-yliudrisk Eur, der er hageformig boiet. Den minder 

 i sin Form om den hageformige, ved Basis opsvulmede Penis bos mange Dendrocoeler (Arten naermer sig 

 utvivlsoint til Dendrocoelerne ved sin dybt lappede Tarm og ved de to Kjonsaabninger, bvoraf den kvinde- 

 lige ligger bagenfor den maudlige). Penis's vide Basaldel med sit store indre Lumen indebolder talrige, 

 uregehmessig liggende Cythoder, bestaaende af fin accessorisk Kornsubstants (se fig. 8, c), der afsondres i 

 encellede Kjertler foran og paa Siderne af Penis (Fig. 8, f, fj. Kjerteltraadene fra disse gaa dels mere 

 profund og udmunde i Penis's forreste Del, dels mere superficielt og udmunde forst i den bagre Del af 

 Penis. Penis's rorformige Del bar i Enden et eget klart, hyalint Udseende, ligesom om den kunde bestaa 

 af haardere Substants; den er dog i Virkeligheden blod, kontraktil og omgiven af sta?rke Ringmuskler. - 

 Ved Mnskelaktioner kan Penis strakkes lige bagud, saa Hageformen forsvinder. -- Penis er indesluttet i et 

 stort, rundagtigt Hulrum (Fig. 2, i, fig. 8, d). Dens Vsegge boie sig opad og omkriug og gaa over i Hul- 

 rummets Vsegge, saaledes at kuu den rorformige Del af Penis hunger frit ned i Hulrumoiet, Den maiid- 

 lige Kjonsaabniug forer ud af Hulrummet (Fig. 2, k, fig, 8, e). 



Spermatozoerne ere forlioldsvis korte, jevntykke, traadformige, med afskaaren Bagende. Forenden, 

 'I'T lobiT ud i en Spids, er noget boiet ud fra det ovrige Sffidtraadlegeme, baerer to meget lange og yderst 

 liin- Haar isuili,'ii. Sredtraadene bos M. protractilis, L. Graff 1 ) og en Dendrocoel, Eurylepta cornuta. 0. Fr. 

 Mttll. -) Paa ct tidligere Udviklingsstadium (Fig. 9, b) have Siedtraadene en lang. fin Hale. Eiidnu tidli- 

 gere ende de fortil i en liden Bhere, ligesom et Hoved (den forsvindende Dannelsescelle for Spermatozoen); 

 siiadaiine bar jfg seet i Msengde i Smllilccrcn ; ogsaa disse Saedtraade have to lange Haar, udgaaende fra 



M Zoitiflir. f. wiss. Zool. 1874, pag. 195, tali. XIV. tig. 8. 



*i Alihainll. d. koni^'l. (ii-srllsrli. d. Wiss zu (iiittin^on, 14 Bund, paj,'. 29, tjib. 1. !!;. 9. 



