110 



Stentor polymorphusnak levélzöld nélküli alakját 

 kell felismernünk. Míg bizonyos ázalékállatkák ren- 

 desen levélzöld-testecskéket tartalmaznak, addig má- 

 sokról épen az ellenkező áll ; az előbbiekhez tartozik 

 pl. a Paramecium Bursaria, az utóbbiakhoz a Co- 

 leps hirtus, Loxodes Bostrum stb. Ismét más ázalék- 

 állatkák ép oly gyakoriak levólzöld-testecskékkel, 

 mint ezek nélkül, ilyen j>1. az Euplotes Patclla és 

 Vaginicola crystallina; ugyanazon lelőhelyen azon- 

 ban s ugyanazon időben rendesen csak egyik változat 

 fordul elő, sőt bizonyos lelőhelyeken állandóan csak 

 az egyik. így pl. én az Ophrydium versatilét Kolozs- 

 vár körül állandóan levélzöld-testecskék nélkül talál- 

 tam, míg Európa nyugati részeiből csupán levélzöld- 

 testecskekkel tömött Ophrydium versatiléró'l tesznek 

 említést.* A tőzeges, zsombekos területek különösen 

 gazdagok levélzöldet tartalmazó ázalékállatkákban ; 

 ily területek kisebb-nagyobb pocsolyáiban s mocsa- 

 raiban Desmidium-, Palmella-, Volvoxfélék, ritkább 

 Chloropcltis-, Euglc7ia-, Peridinium- fajok és Helio- 

 zoumók társaságában, mindazon ázalékállatkák, me- 

 lyekben levélzöld-testecskék egyátalában elő szoktak 

 fordulni, levélzöld-testecskéket tartalmaznak. 



A gyökérlábúak között számos Heliozoum tartal- 

 maz levélzöld-testecskéket, így pl. az Acanthocystis 

 turfacea és A. aculeata, melyek mindketten levélzöld- 

 testecskék nélkül is előfordulnak ; továbbá még a 

 Giliophrys infusionum s némely Amoebákia tartal- 

 maznak gyakran levélzöldet. 



Mindezen véglényeknél a levélzöld-testecskék a 

 protoplazma-test felületes rétegébe vannak ágyazva, 

 az ázalékállatkáknál a kéregplasmának azon szintjébe, 

 mely a bélplasmába megy át, s innét a bélplasmába 

 is benyomulhatnak, melynek áramlása, mint ez a 

 Paramecium Bursariánál régóta ismeretes, a testecs- 

 kéket magával ragadja. 



Vájjon müy természetűek ezen zöld testecskék s 

 mily élettani feladatra szolgálnak azon véglényeknél, 



:;: Én a Kolozsvár körűi előforduló levélzöldnélküli 

 Ophrydiumról, melyet több év óta ismerek, már 1876-ban 

 tettem említést (Kolozsvári Orvos term. tud. ért. 1876. lebr. 

 25.), azonban csak a következő évben közölte Wrzesniowski, 

 kinek az ón magyar nyelven tett feljegyzésemről termé- 

 szetesen semmi tudomása sem lebetett, a tudományos világ- 

 gal, hogy az Ophrydium versatilenek, mely eddigelé csupán 

 levélzöldet tartalmazó alakjában volt ismeretes, Varsó körül 

 felfedezte levélzöldnélküli változatát, az ". hyalinumot 

 (Beitráge zur Naturgesch. der Infusorien. ZWZ. XXIX 

 (1877) 298. 



melyek szilárd táplálékot vesznek fel s nem a növé- 

 nyek módjára hasonltának át '? 



Hogy a szóban forgó testecskék nem peték, mik- 

 nek Ehrenberg tartotta, ez mainap minden kétség 

 felett áh. Siebold adott először azon valószínűségnek 

 kifejezést, hogy az ázalékállatkák, nem különben 

 a Hydra viridis s némely örvénykének az ázalekállat- 

 kákéval teljesen megegyező zöld testecskéi, ugyan- 

 azon festőanyagtól nyerik színöket, mely a növény- 

 országban annyira elvan terjedve, t. i. a levélzöldtől. 1 

 Cohn mutatta ki azután mikrochemiai reagensek 

 alkalmazásával, hogy a Paramecium Bursariának 

 zöld testecskéi csakugyan levélzöldet tartalmaznak s 

 azonosak a növények levélzöld-testecskéivel. 2 Cohn- 

 nal egyidejűleg, de tőle egészen függetlenül Schultze 

 Miksa hasonlóképen kimutatta, hogy az örvénykék 

 (Vortex viridis, Mesostomum viridatum) zöld testecs- 

 kéit, melyek mindenben megegyeznek a Hydra viri- 

 disnek s az ázalékállatkáknak gömbölyű testecskéi- 

 vel, a növények levélzöldjével azonos festőanyag 

 színezi. 3 - - Cohn végre egy későbbi dolgozatában 

 alkalmilag felemlíti, hogy 1867-ben dr. Schrőter- 

 rel végezett vizsgálatai alatt meggyőződött, hogy az 

 Ophrydium versatile borszeszes festőanyag kivo- 

 natának színképe semmiben sem különbözik a nö- 

 vények levélzöldétől. 4 Ezek után mai nap véglege- 

 sen eldöntöttnek kell tartanunk, hogy az ázalék- 

 állatkáknak, valamint a Hydra viridisuek s némely 

 örvenykének zöld testecskéit csakugyan levélzöld 

 színezi.* 



1 Ueber emzellige Prlanzen und Tbiere. ZWZ. I. (1849) 

 274. 



8 Beitráge zur Entwicklungsgescb. der Infusorien. ZWZ. 

 III. (1851) 264. 



3 Beitráge zur Naturgesch. der Turbellarien. Greifswald. 

 1851. p. 16. 



4 Ueber parasitiscbe Algen. Beitráge zur Biologie der 

 l'Üanzen. II. H. Breslau. 1S72. p. 88. 



* A metazoumok között az ázalékállatkákével teljesen 

 megegyező levélzöld-testecskék nagy elterjedésben fordulnak 

 elő az öl-vénykéknél. Schultze ugyan határozottan kiemeli, 

 hogy a Vortex viridisen kívül csupán csak még a Meso- 

 stomum viridatum (= Typbloplaua viridata O. Schm.) tar- 

 talmaz levélzöld-testecskéket, azonban már Schmidt Uszkár is 

 ismert egy harmadik zöld örvénykét (Hypostomum viride 

 (). Schm.), melyről megjegyzi, hogy szép fűzöld színe nem 

 finoman elosztott festő anyagtól, hanem, mint bizonyos 

 ázalékállatkáknál, nagyobb zöld gömböcskóktől származik 

 (Die rhabdocoelen Strudelwüruier des süssen Wassers. Jena. 

 1848. p. 30.) Schmarda Auckland mellett Uj-Seelandban 

 talált egy egészen zöld Turbellariát (Chanestomum crenu- 



