-111 



Ezen tényállás bebizonyítása által azonban a 

 fennebb felvetett kérdések megoldva még épen nin- 

 csenek; ennek megkísértésére lássuk mindenekelőtt 

 ezen levélzöld-testecskéknek finomabb szervezetet. 



Schultze vizsgálatai szerint a Vortex viridis levél- 

 zöld-testecskéi, melyekkel az ázalékállatkáknál elö- 

 t'i mlnlók teljesen megegyeznek, majd egyenkint sű- 

 rűn szétszórt, majd csoportokba egyesült O'OOOő — 

 niiiil'" átmérőjű, finom hártya borította testecs- 

 kek; festőanyaguk a tiszta levélzöld reákezióját mu- 

 tatja; belsejükben mintegy 0'0003— 0'0005'" színte- 

 len gömbölyű magot rejtenek, mely majd közepett, 

 majd oldalt van elhelyezve; szaporodásuk osztás 

 által történik, miközben 1 — 4 befüzödés által ugyan- 

 annyi fiók-görnböcskére esnek szét, melyek az anya- 

 testecskének nagyságát elérve, ismét oszlanak. 1 



Balbiani szerint a Stentor polymorphus levélzöld- 

 testecskéi egészen a növénysejtek levélzöld-testecskéi 

 módjára oszlanak 2 — 3 — 4 részi - e. Rajzain a burok 

 nincs feltüntetve. 2 



laturn Schm.) 8 rajza után Ítélve, az új-dél-walesi Vortex 

 trigonoglena is tartalmaz szétszórt levélzökl-testecskéket 

 (Neue Turbellarien, Rotatorien und Anneliden beobachtet 

 uml gesammelt anf einer Eeise um die Erde. 1853 bis 

 1857. Leipzig. 1859. p. 4. Taf. I. fig. 13. és p. 6. Taf. I. fig. 6.). 

 T. barátom, Parádi Kálmán, ki több év óta foglalkozik a 

 Kolozsvár körül előforduló örvénykék tanulmányozásával, 

 szíves volt velem közölni, hogy a fentebbieken kívül levél- 

 zöld-testecskóket még a Vortex truncatus, Derostomum 

 nnipunctatum, D. Scbmidtianum s egy valószínűleg egészen 

 új Derostomum- faj is tartalmaz. Gbddes továbbá igen ér- 

 dekes adatokat közölt újabb időben a bretagnei partokon 

 élő levélzöldet tartalmazó Plauariákról, melyek, mint a nö- 

 vények, a levegő szénsavát szétbontják, élenyt választanak 

 ki és sötétben elhalnak. (V. ö. Kosmos. Zeitschr. f. einheit- 

 liche Weltanschaung. III. Jahrg. 1879. p. 216.) 



Az örvónykóken s a zöld Hydrán kívül levélzöld-tes- 

 teeskék fordulnak még elő az édesvízi spongillában (Sorby, 

 Quatr. Journ. microsc. se. 1875. Vol. XV. p. 47. v. ö. Seji- 

 per, Die natilrl. Existenzbedingungen der Thiere. I. Th. 

 Leipzig. 1880. p. 257.1 



Vájjon a Bonellia viridis, melyet a levélzöldet tartal- 

 mazó állatok sorában szoktak felemlíteni, csakugyan levél- 

 zöldnek köszöni-e színét, azt egyelőre eldöntetlennek kell 

 tartanunk ; Schenk ugyanis azt állítja, hogy ezen Gephyra- 

 félének festőanyaga csakugyan levélzöld (Sitzungsb. der 

 kais. Akad. Wien. 1875. B. 77.), SoRBY-t ellenben igen ala- 

 pos vizsgálatai épen az ellenkező felfogásra, t. i. arra ve- 

 zették, hogy a Bonellia festőanyaga a levélzöl ltöl lénye- 

 gesen különbözik (v. ö. Semper, id. h . |. 



1 Id. ni. és h. 



2 V. ö. Claude-Bernard, Lecons sur les phénoménes 



Én a véglények levélzöld-testecskéit, melyek az 

 állati módon táplálkozó véglényekre nézve ép oly 

 idegenszerűek, minta szövetekből összetett állatokra, 

 hosszasan tanulmányoztam s tanulmányaimnak e 

 tárgyra vonatkozó eredményét már ezelőtt négy évvel 

 kivonatosan közzé is tettem. 1 



Az ázalékállatkák s gyökérlábúak levélzöld-tes- 

 tecskéi (nem különben a Hydra viridis és az örvény- 

 kék testecskéi is), vizsgálataim szerint, mintegj 

 0"004 — 0"01 mm. nagyságú gömbölyű, ha szorosan 

 egymás mellett állanak gyakran sokszögletes, ritkán 

 tojásdad, néha (pl. az Euplotes l'atellánál) lapított 

 korougalakú testecskék, melyek gyakran szerfelet i 

 finom, a testecskéket közvetetlenül megfekvős nehezen 

 kivehető, máskor ismét meglehetős vastag, víztiszta, 

 kocsonyás burok által vannak körülzárva, épen úgy, 

 mint számos Palmellafélének sejtjei. A gömböcskék- 

 nek többnyire egész állománya tiszta smaragdzöld, a 

 nagyobbaknál azonban gyakran megkülönböztethető 

 a zöld kéregrétegen belül egy színtelen, szemecskéa 

 plasmagömb, a mag ; csaknem állandóan megkülön- 

 böztethető továbbá egy majd igen élesen körülírt, 

 majd, reagensek nélkül, csupán erősebb fénye által 

 kitűnő, többnyire oldalt álló gömböcske. Ez azon 

 gömböcske, melyről Schultze is említést tesz s mely 

 kétségkívül azonos a moszatoknál s több Flagellát- 

 nál annyira elterjedt ú. n. levélzöld hótyagocskával 

 ( Ghlorophyllblaschm Naegeli ), keményítő magnál 

 (Amylumkern DeBary), keményítő gömbbel ( Starké- 

 kugel Stein). A duzzadt burkot s a levélzöld-hólya- 

 gocskát ScHULTZE-n kívül Geeeff is felismerte az 

 Acanthocystis turfaceának levelzökl-testecskéin. 2 Na- 

 gyobb levélzöld-testecskék még gyakran néhány erősen 

 fénytörő, színtelen, szilárd szemecskét tartalmaznak, 

 melyek egészen a keményítő-testecskékhez hasonlíta- 

 nak ; jód hozzáadására azonban nem kékülnek meg, 

 s nyilván azonosak p-z Euglena- és < Uoropeltisfélék 

 paramylumjával. A Stentor igneusnak aránylag igen 

 nagy levélzöld-testecskéi kisebb-nagyobb mennyiség- 

 ben egészen olyan ametisztszínű vagy vérpirosba 

 hajló szemecskéket tartalmaznak, mint némely mo- 

 szatsejtek, nevezetesen a Cosmariumok. Fgyanily sze- 



de la vie communs aux animaux ct aux végótaux. Paris. 

 (1878) 212. Pl. fig. 1. A. 1). 



1 Az alsóbb rangú állatoknál előforduló levélzöld-tps- 

 tecskék természetéről. Kolozsv. Orv.-term. tud. értesítő' 

 1876. febr. 25. 



2 Ueber Radiolarien und Kadiolarieu-artige Khizopoden 

 des süssen Wassers. AN. V. Taf. 26, fig. 10. 



