90 



lüktető üröcskéje mellett még egy sajátságos, majd 

 megduzzadó, majd lelohadó hólyagocskát fedezett fel, 

 mely egész felületén apró egyenes pálczika-alaku tes- 

 tecskékkel van borítva, s úgy találja, bár erről hatá- 

 rozottan meg nem győződhetett, hogy a rejtélyes fel- 

 adatú hólyagocska mind a lüktető üröcskével, mind 

 pedig az előcsarnokkal közlekedik. 1 Ugyanezen kép- 

 letet Bütschli is feltalálta több Vorticéllaf élénél, 

 (Carchesium polypinum, Vorticella nebulifera, V. 

 monilata, V. citrinaés V. sp.?), míg másoknál állan- 

 dóan hiányzik ( Vorticella microstoma, Epistylisplica- 

 tilis, E.flavicaus, Opercularia articulata).* Bütschli 

 szerint ezen képlet, melyet rcscrvoir névvel jelel, egy 

 tömöttebb plasmaréteg által környezett üröcske, mely- 

 nek öble a benne elágazó finom protoplazma geren- 

 dázattól szivacsos szerkezetet nyer, s Bütschli meg- 

 győződött arról, hogy egyrészt az előcsarnokkal köz- 

 lekedik, másrészt pedig a lüktető üröcskével, melynek 

 systoléja alatt felduzzad. E szerint az üröcskéböl kinyo- 

 mott folyadék a reservoiron átszűrődve, jut az előcsar- 

 nokba, tehát megfelel az Ophrydium kivezető csator- 

 nájának; e mellett azonban igen lehetséges, hogy még 

 bizonyos anyagok kiválasztására is szolgál. A Greeff 

 találta pálezikaalaku testecskék talán húgyconcre- 

 meutumok, valamint azon szerfelett parányi, erősen 

 fénytörő pálezikaalaku testecskék is kivált húgyalkat- 

 részek lehetnek, melyek Wrzesniowski szerint az 

 Ophrydium kivezető csatornájának lefutásában fek- 

 szenek. 



Valamint a lüktető üröcskék feladatáról, úgy szer- 

 kezetükről is eltérő volt a felfogás. Schmidt 0., Cae. 

 ter, Müller János, Claparede és Lachmann a lük- 

 tető üröcskéket s az ezekhez vezető nedvjáratokat kü- 

 lön összehúzódó, hártyás fallal ellátott szerveknek, az 

 üröcskéket tehát hólyagoknak, a járatokat pedig valódi 

 edényeknek tekintik. Claparede és Lachmann szerint, 

 az általok szívnek tekintett lüktető üröcskének önálló 

 fala némely ázalékállatkánál egészen jól megkülön- 

 böztethető; ilyen nevezetesen az Enchchjodon f arctus, 

 melynél a hólyag falának vastagsága O0013 mm-t ér 

 el. 3 Lieberkühn ellenben határozottan kiemeli, hogy 

 egy ázalékállatkánál sem volt képes az üröcskét s edé- 

 nyeket körűivevő hártya jelenlétéről meggyőződni. 

 Stein pedig, továbbá Schwalbe, Wrzesniowski s az 



1 Untersucbungen über den Bau und die Naturge- 

 sebiebte der Vorticellen. AN. XXXVII. (1871) 205. 



2 Ueber Dendrocometes paradoxus, Stein, etc. ZWZ. 

 XXVIII. (1877) 63. 



3 I. 53. 



újabb búvárok általában a SiEBOLD-tól először kifejtett 

 felfogásban osztozkodnak s azt különböző észleleti ada- 

 tokkal támogatják. Mindezek szerint az üröcskék nem 

 hólyagok, hanem a kéregplasmának külön burok nél- 

 küli üröcskéi, az edények pedig egyszerű járatok. Hogy 

 az üröcskékhez vezető edényeknek önálló fala nincsen, 

 ezt legmeggyőzőbben bizonyítja a Stylonychia Mytilus 

 hosszedényének fellépése. — Ezen ázalékállatkánál 

 ugyanis, mint fennebb említem, az edény lefutásában 

 előbb egyes cseppek jelennek meg, melyek, csak mi- 

 után a folyadéknak folytatólagos összegyülemlése 

 következtében bizonyos terjedelmet értek el, folynak 

 össze egy látszólagos edénybe. Hártya jelenléte ellen 

 szól továbbá azon körülmény, hogy nagyobb edé- 

 nyekbe, így pl. mint Stein kiemeli, a Stentorok terje- 

 delmes hosszedényébe, alkalmilag a bélplasmából 

 egyes kívülről felvett testek, pl. elnyelt Euglenáh, 

 belenyomúlnak, mi, ha az edények külön hártyával 

 bírnának, alig volna lehetséges. Valamint az edények- 

 hez hasonló járatok, úgy a lüktető üröcskék körül sem 

 sikerült újabb búvároknak sem közvetetlenűl, sem 

 kémlelő szerekkel való kezeiésután külön hártyát meg- 

 különböztetni. Schwalbe felemlíti, hogy a Stcntorok- 

 nál diastole kezdetén az üröcskét környező protoplaz- 

 mák néhány nyúlványa befelé nyúlik, a tágulás to- 

 vább haladása alatt pedig lassankint visszahúzódik ; 

 az egész azt a hatást teszi, mintha a kiürült üröcske 

 összeesett falai összeragadnának, az összekötő proto- 

 plazma-fonalak pedig csak a diastole beálltával sza- 

 kadoznának lassankint szét. Még határozottabban 

 szólanak az üröcskék buroknélkülisége mellett Wrzes- 

 NiowsKi-nak igen pontos vizsgálatai, melyek szerint 

 az Enchelysf éleknél, ezek között pedig még az Enche- 

 lyodon faritusnál is, melynél Claparede és Lachmann 

 szerint a lüktető üröcske külön burka a legvilágosab- 

 ban különböztethető meg, az üröcske a systole alatt 

 kerületén csokorszerü elhelyezésben fellépő csep- 

 peknek összefolyása, tehát az egyes cseppek között 

 levő protoplazma-részletek szétszakadozása után jön 

 létre, azaz minden diastole alatt mintegy újra képződik, 

 mely észlelet egy külön burok jelenlétével semmikép 

 sem egyeztethető meg. A Trachelhis Lamella, l'hia- 

 lina vcrmieularis s Nyctotherus condiformis üröcskéjé- 

 nek egészen ily módon való létrejöttére alapította már 

 Siebold is azon nézetét, hogy az üröcskék, nemkülön- 

 ben az edények is, a protoplazma ban kivájódó burok- 

 talan hézagok, 1 mely felfogást az épen idézett búvárok 



1 Lebrb. der vergl. Anatomie. 21. 



