87 



mrilt században sejtett, — hogy a lüktető üröcske a 

 keringési, véredényrendszernek középponti szerve, 

 tehát szívnek felel meg. Ezen értelmezéshez csat- 

 lakozott SlF.IH'LD, 1 Cl.APARÉDE," LaCHMANN, 8 LlEBER- 



kí'hn, 4 MüLLEB János, 5 legújabban pedig Fromentel. 6 

 A lüktető ííröcskék ezen felfogás szerint a táplálóned- 

 vet, a vert. szabályos áramlásban tartják; a diastole 

 alatt megtelő üröcske, midiin tágulatának maximumát 

 elérte, összehúzódik, egy pillanatra egészen elenyészni 

 látszik, hogy néhány másodpercz alatt újra megtelve, 

 ismét systolét kezdjen s tartalmát a véglény testébe, 

 illetőleg edényeibe nyomja. A pályák, melyeken a 

 keringésben tartott nedv áramlik, többnyire kivehe- 

 tetlenek ; némely csillószőrös ázalekállatkánál azon- 

 ban systolé alatt sugarasan elhelyezett edények nyíl- 

 nak meg, melyek a beléjök nyomott nedvet elfogad- 

 ják s tovaszállítják. Legrégebben ismeretesek ezek 

 a laramedum Aureliánál, melynél Spallanzani, 

 mint fennebb előadtam, a 8 — 10 sugarosan elhelye- 

 zett orsóalakú edényt már 177f>-ban észlelte. Ugyan- 

 ilyen, de finomabb és nagyobb számú edényeket ész- 

 lelt LiERKRKüHNa Bursaria Havánál és Ophryoglcna 

 flamcansnál,me\jekné\ ezen edények lefutása a kéreg- 

 plazmában az üröcske képezte középponttól rnesz- 

 szire követhető. Legfeltűnőbb azonban ezen edény- 

 rendszer a Cyrtostomum leucasnál, melynél a nagy- 

 számú edények kigyózó lefutásúak s elágaznak. 

 A Cyrtostomum ezen elágazó edényrendszerének bár 

 egyszerűsített, de elég hü képét adja Jobard-Muteau 

 úrnő ; 7 az ázalékállatkát azonban, melynek rajzát 

 közli, helytelenül nevezi Panophrys Ghrysalisnak. 



Nem hagyhatom megjegyzés nélkül, hogy az ezen 

 edényekben való szabályos keringés már a priori is 

 igen nehezen képzelhető, mivel ugyanazon edények 

 szolgálnának a folyadéknak mind az tíröcskékbe való 

 vezetésére, mind pedig annak az üröcskékből való 

 tovaszállítására. 



A lüktető üröcskéknek egészen új magyarázatával 

 lépett fel Schmidt Oszkár ls19-ben, R melyet azon 



1 Lehrb. der vergl. Anatomie der wirbellosen Tbiere. 19. 

 - Ueber Actinophrys Eichhornü. AAP. (1854) 404. 



3 üeber die Organ. der Infusorien etc. AAP. (18U6) 

 374. Torabbá CLAPABÉDE-del kiadott nagy munkájában I. 1-.'. 



4 Beitrage zur Anatomie der Infusorien. AAP. (1856) 26. 

 s Monatsb. der berliner Akad. (1856) 392. v. 5. Sti.in 



1. 86. 



8 Ktudea sur les Miorozoaires. Paris. (1874) .17. 



' Fbomentel, id. mfi. Pl. 16. fig. 5. 



8 Froriep's neue Notizen. V. ö. Zenker, Beitrage zur 

 Naturgescb. der Infusorien. AMA. II (186G) 333. 



igen fontos felfedezésére alapított, hogy a OyrtOStO- 



miuii (Bursaria) leucas és Paramecium Aurelia 

 üröcskéi finom nyílással kifele szájadzanak : e szerint 

 szívnek semmi esetre sem felelhetnek meg, ellenben 

 minden valószínűség a mellett szól, hogy a 

 kerekállatkák, szívó- és egyeli férgek víz- 

 edényrendszerének ürítő bólyagával egyen- 

 értékűek, a belőlük eredő edények pedig víz- 

 ede nyék. 



Schmidt felfedezésének helyességét Carter, 1 I.f.v- 

 diG, 9 Stein, 8 Balbiani, 4 Zenker, 6 Sohwalbe, 6 Wrze- 

 sniowski, 7 Ray Lancaster, 8 Rood, 9 Rossbach, 10 

 Bütschli, 11 Engelmann, 12 részint a, Cyrtostomum- és 

 Parameciumnál, részint számos más ázalékáüatkák- 

 nál megerősítették. Mindezen búvárok szerint a lük- 

 tető ííröcskék systoléjok alatt tartalmukat kifelé ürítik, 

 még pedig vagy egyetlen minden systole alatt kiha- 

 sadó s ismét nyomtalanul elenyésző (Actitiösphae- 

 runn ), vacy egy előképzett finom, de némely ázalék- 

 állatkáknál igen jól kivehető kerek nyíláson át, me- 

 lyet Zenker szerint, a Cyrtostomum n ál diastole alatt 

 egy finom nyálkás állományú dugasz, mint egy szelep 

 elzár, vagy pedig a cuticulának az üröcske felett levő 

 több finom nyílásán szűrődik ki tartalmuk; ez utóbbi 

 viszonyt találta Stein a Bursaria flavanál és ( )phryo- 



I Annales of natural history. 1856. Vol. 18. p. 126. V. 

 ö. Stein I. 86. 



- Lehrbuch der Histologie..(1857) 395. 



3 I. 86. 



4 Journal de physiologie ilsl'.li fs7. v. ii. Wrzesniowski 

 ZWZ. XXIX. (1877) 310. 



r ' Beitrag zur Naturgescbiclite der Infusorien. AMA. 

 II. (1866) 322. 



" Ueber die contractilen Bchálter der Infusorien. AMA. 

 II. (1866) 351. 



7 Eiu Beitrag zur Anatomie der Infusorien. AMA. V. 

 (1S6Í)| 2ö. Továbbá: Beitrage zur Naturgescbiclite der Jn 

 fasorién. ZWZ. XXIX. (1S77) 306. 



8 Quart. Journ. microscop. se. p. 143. Leuckart's Be- 

 richt. AN. 36. Jabrg. II. (1870) 366. 



! ' Sillim. Journ. 1853. Vol. 15. p. 70. v. ö. Wrzesni- 

 owski ZWZ. XXIX. (1877) 310. 



'" Die rliythmisclicn Bewegungserscbeinungen der cin 

 faebsten Org. u. ibr Verbalten gegen pbysikaliscbe Agen 

 zien und Arzneimittel. Arb. aus d. Zoolog.-Zootom. Institut 

 in Wiirzlmrg. 1. H. 1872. p. 9. 



II Ueber Dendrocometes paradoxus, Stein, nebst einigen 

 Bemeik, ü. Spiroehona genimipara n. d. contr. Vacuol. 

 der Vorticellen. ZWZ. XXVIII. (1877) 62. 



'- Zur Natnifr. d. Infusorien. ZWZ. XI. (1861) 380. 

 Továbbá: Zur Physiol. d. contr. Vacuol. d. Infusorien. Zoo- 

 log. Anzeig. I. 



W? 



LIB 



P A. o 



6 





:& 



