85 



uak azt is sikerült megfigyelnie,b.ogy mily módon fejlő- 

 dik ki aszaltadon rajzó Bzemfoltos egyénből — ,melyben 

 senki sem volna hajlandó egy Freiáí felismerni, — a 

 helyhez kötött alak. A rajzó letelepedett) lassankint 

 tokot választott ki, karélyai elkezdtek növekedni, e 

 közben a szetnfolt mindinkább elmosódott, s való- 

 színű , hogy végre egészen elenyészik, mivel a 

 tokot lakó kifejlődött Freiáknál szemfolt nincs. Itt 

 tehát ismét ugyanazon eset fordul elő, mint számos 

 élősdi, vagy kifejlett állapotban helyhez kötött állat- 

 nál, melyeknek álczái, miután bevándoroltak, vagy 

 megtelepedtek, szemüket, melynek szabad kalandozá- 

 saik idejében bizonyara nagy hasznát vettek, mint 

 ezentúl teljesen fölöslegest, elveszítik. 



Míg a Flagcllátok szemfoltjai mindig egészen éle- 

 sen körülírtak, addig a esillószőrös ázalekállatkáknál 

 gyakran elmosódva mennek át a test mellső részét, 

 vagy az egész testet színező festőanyagba ; egészen 

 oly viszony ez, a minő az örvénykéknél ismeretes, 

 melyeknek némely fajánál a másoknál előforduló 

 körülírt szemeket a test mellső részén szétmosódott 

 fekete vagy vörös festőállomány helyettesíti. EzeD 

 viszonyt találtam én az Ophryoglena (uránál, melynél 

 az apró szemecskékből összetett fekete szanfolt nem 

 mindig van kifejlődve, hanem e helyett az egész tes- 

 tet színező fekete festőanyag a test mellső része felé 

 egyre sötétebbé fokozódik, sugy látszik, hogy ezen sötét, 

 de szétmosódott festőanyagból válnak ki, talán csak 

 idősebb egyéneknél, a szemfolttá tömörülő szemecs- 

 kék. Ezt találtam továbbá a sósvizekre annyira jel- 

 lemző s általain Chlamydodon Cyclops név alatt leírt 

 ázalekállatkánál, 1 melynél az egész testet halványabb 

 vagy BÖtétebb téglavörösre színező festőanyag a hom- 

 lokon egy elmosódott vérpiros foltba megy át, mely- 

 nek közepétől egy világos jéglencseszerü gömböcske 

 szökell ki kissé a homlok domborulatából. Egészen 

 ilyen, a test halvány téglavörös színébe elmosódva 

 átmenő pompás vérpiros foltot találtam egészen 

 állandóan egy, N.-Szeben körül a VoltOX Globator és 

 I'. miitor társaságában élő, Nassidafélének, mely leg- 

 közelebb áll a Perty Oyclogramma rubenséhez, hom- 

 lokán. 



Mindazt, amit ismereteink jelen állásán a vég- 

 lények érzéséről tudunk, a következőkben foglalhat- 



1 A tordai és szaniosí'alvi sóstavak ázalag-faunája. Magy. 

 orv. és term. vizsgálók 187.",-ben Élőpatakon tartott XVIII. 

 vándorgyűlésének évkönyvei. Etil. lenyom. 11. I. Táb. 

 14—2 i. álir. 



hatjuk össze: A véglények idegrendszernek 

 tartható elkülönült szervvel nem bírnak, ha- 

 nem «az ideg nélkül érző sarcode», vagy pro- 

 toplazma maga végezi az idegrendszer felada- 

 tát. A protoplazma különböző ingerek iránt 

 érzékeny. A hőmérséki és nyomási ingereket 

 az egész testfelület, főleg pedig ennek nyúl- 

 ványai és függelékei veszik fel, melyek a belé- 

 jök ütköző hanghullámokat is áttehetik. min t 

 speczifikus ingert az érző protoplazmára, el- 

 különült hallásszervek azonban nem fordul- 

 nak elő. Egyedüli elkülönült külérzéki szerv- 

 nek a sötét szemfoltok tekinthetők, me- 

 lyek az alsóbb állatok fotoszkópi szemeivel 

 egyenértékűek s a világosságnak és sötétség- 

 nek éles megkülönböztetését teszik lehetővé. 



Lüktető iíröeske'k. 



A véglények testének kéregrétegébe ágyazott úgy- 

 nevezett lüktető, vagy összehúzódó űröcskék, nedvtar- 

 tók, hólyagok, (pulsirende, contraetile, Vitamint, 

 Ráütne, Behatter, Blasen, vésicules, vacuoles eontrac- 

 tiles) mint a régibb, úgy az újabb búvárok részéről is 

 igen különböző értelmezésben részesültek. 



Ezen viztiszta folyadékot tartalmazó s szív mód- 

 jára szabályos rhytlnnusokban összehúzódó s kitáguló, 

 elenyésző s ismét megjelenő űröcskék a mai ismeretek 

 szerint, a Gregarinák és Noctilucák kivételével, igen 

 nagy általánosságban fordulnak elő a véglényeknél. 

 Előfordulnak, a Polythalamok és Radiolárok kivéte- 

 lével, csaknem az összes többi gyökérlábúaknál, to- 

 vábbá valamennyi Flagellátnál : a esillószőrös azalék- 

 állatkák között pedig csupán az Upalinafélék leg- 

 nagyobb részénél hiányoznak. 



Stein, mint már fennebb előadtam, épen ügy, 

 valamint már előtte Claparéde, Lachmann és Schnei- 

 der ezen lüktető űröcskéket kizárólagos állati bélye- 

 geknek tekinti, s ehhez képest határozottan az álhit 

 országba tartozóknak tartja mindazon Flagellátokat, 

 melyek lüktető űröcskekkel bírnak; ezen felfogással 

 szemben már fennebb elősoroltam azon moszat- es 

 gombarajzókat, melyeknél eddigelé lüktető üregesek 

 észleltettek, s e szerint ezek az állat- vagy növény- 

 országba való tartozás megítélésénél nem szolgálhat- 

 nak kritérium gyanánt, 



A lüktető űröcskék száma s elhelyezése lát- 

 szólag elég tág korlátok között változik ugyan, rokon- 

 ságban álló csoportoknál azonban többnyire meg- 

 lehetősen állandó marad, ugyanazon fajhoz tartozó 



