84 



kodva, HAECKEL-lel bizonyára jogosan mondhatjuk, 

 hogy a Flagellátoknál a festőanyag-folt az, a 

 mi a fényérzést közvetíti; 1 s határozottan meg- 

 erősíthetjük Pagenstecher azon gyanításának helyes- 

 ségét, hogy a fény irányában haladó Euglenák- 

 nál a piros folt az, mely a haladásra szükséges folya- 

 matokat megindítja.'' A mi pedig a moszatokkal mint 

 fennebb előadtam, a legszorosabb kapcsolatban álló 

 zöld Flagellátok szemfoltjának értekéről áll, ugyan- 

 ennek kell állani a moszatok fejlődés körébe tartozó 

 Flagellátok, azaz a rajzóspórák piros szemfoltjáról is. 

 Ki akarom itt ismételve emelni, hogy nem látó szem- 

 ről van szó, hanem a rajzó testének egy körülírt 

 foltjáról, mely szerkezeténél fogva a fény elnyelésére 

 a sejt többi részénél alkalmasabb, s az elnyelt 

 sugarak ébresztette ingert az érző protoplazmával 

 közli ; a fényérzés közvetítésére szolgáló ily kimutat- 

 ható szervnek a fény iránt annyira érzékeny rajzó- 

 spóráknál való előfordulása, felfogásom szerint, mai- 

 nap már nem okozhat megütközést : hiszen a rajzó- 

 spóráknak ostorai vagy esilló -szőrei, valamint lüktető 

 üröcskéi szintén oly elkülönülések, melyek ezelőtt né- 

 hány évtizeddel egy növénynél epén oly hihetetle- 

 neknek látszottak, — sőt a lüktető üröcskéket, mint 

 fennebb előadtam, Stein meg mai nap is, bár két- 

 ségkívül helytelenül, állati bélyegeknek tartja, - 

 mint az, hogy a tenyészésük legfontosabb alapténye- 

 zőjének, a fénynek érzésére egy külön, kezdetleges 

 külérzeki szervvel vannak ellátva. ■ — A természet, 

 — mint Gőthe mondja, - - a maga útját követi, 

 a mi nekünk kivételnek látszik, az a törvény! 

 Hogy a moszatrajzók szemfoltja nem lehet egé- 

 szen jelentéktelen piros pont, hanem hogy a rajzás ide- 

 jének tartama alatt bizonyos oly fontos feladatot telje- 

 sít, mely a rajzás megszűntével, midőn a rajzó a csí- 

 rázásra alkalmas helyet megtalálta, megoldást nyert, 

 erre nézve még csak azon körülményt akarom fel- 

 hozni, hogy a pihenésre jutott rajzóknál a hely- 

 változtató ostorokkal együtt a piros szemfolt is gyor- 

 san visszafejlődik s elenyészik. A ki figyelemmel 

 kísérte pl. egy Ulothrix vagy egy Stigeoclouium rajzó- 

 ján a csírázás alatt bekövetkező változásokat, bizo- 

 nyára tapasztalta azt, hogy a mint a mozgás az 

 egyszerű plasmafonalak képezte ostoroknak visz- 

 szahuzódására megszűnik s a rajzónak mellső test- 



1 Ursprung und Entwicklung Jer Siimeswerckzeuge. 

 Kosmos. n. Jabvg. 8. II. (1878) 107. 



- Allgerneine Zoologie. I. Th. Berlin 1875) 341. 



vége kezd megnyúlni, a szemfolt színe igen rövid idő 

 alatt megváltozik, vagy elszíntelenedik, vagy sötétebb 

 lesz s végre szétesik egyes szemecskékre, melyek 

 gyakran a csírázó sejt habos protoplazrnájának egy 

 űröcskéjébe kerülnek, melyben molekuláris hemzse- 

 gésökkel vonják magokra a figyelmet; — szóval 

 csírázáskor a szemfolt, mint többé nem működő 

 szerv, dezorganizálódik. Vájjon nem emlékeztet-e ez 

 egészen bizonyos élősdi vagy alámerült tárgyakhoz 

 rögzített állatok szabadon mozgó álczáinál a szem- 

 nek a beköltözést vagy letelepedést követő visszafej- 

 lődésére, s vájjon nem erősít-e meg még inkább ezen 

 megegyezés abban, hogy a rajzók szemfoltjai is fény- 

 érzésre szolgálnak? - - A moszatspóra rajzása alatt 

 két állatias jelenség vonja magára a figyelmet : az 

 egyik a mozgás maga, a másik a mozgás iránya, mely 

 a spórát a fen y felé vezérli; az előbbit az örvényző 

 ostoroknak, vagy csillószöröknek, az utóbbit a fény- 

 érző szemfoltnak jeleuléte s munkája teszi lehetővé. 

 A Flagellátok kivételével a többi véglényeknél 

 csak kivételesen fordulnak elő szemfoltok, s ennek 

 megfelelőleg a fény iránt bár épen nem közönyösek, 

 de határozottan nem oly érzékenyek, mint amazok. 

 Ezen szemfoltot nélkülöző véglények között ismét, 

 általános fizikai okoknál fogva, a fény iránt azok 

 viseltetnek nagyobb érzékenységgel, melyeknek pro- 

 toplazmája festőanyagok belerakodása által tűnik 

 ki; azonban a színteleneknél is még mindig lehetővé 

 vannak teve a fényérzés csekélyebb fokai azáltal, 

 hogy a protoplazma két különböző törési index-szel 

 biró állományból, t. i. az üvegtiszta állományból s az 

 ebbe ágyazott erösebb fénytörésü rögöcskékből áll. 

 Szemfolt jelenléte által a többiektől kivételt csupán 

 néhány csillószőrös ázalékállatka képez, így például 

 az Ophryoglena több faja, melyek festőknek mellső 

 részén, a száj előtt, mintegy a homlokon, egy élesen 

 körülírt fekete, vagy vörös festőanyagból álló foltot 

 viselnek, továbbá Claparéde és Lachmann vizsgálatai 

 szerint a Freiának tokot még ki nem választott sza- 

 badon rajzó egyénei. 1 Nevezett búvárok szerint a 

 Freiának szabadon rajzó, hengeres testű fiatal egyé- 

 nei testüknek meUső részén, melyen a lófülhez ha- 

 sonló két hatalmas karély még nincsen kifejlődve, 

 fekete, félholdalakú foltot viselnek, mely mögött 

 gyakran egy kristálylencséhez hasonló igen átlátszó 

 testecskét lehetett megkülönböztetniük. 2 Lachmann- 



1 I. 218. 



2 V. ö. Pl. íig. 9. 8—9. 



