83 



fénysugarak elnyelése által a sötét foltban kelteti 

 molekuláris változások az ingereket feldolgozó közép- 

 ponti szervvel közvetetleii, vagy ideg közvetítésével 

 közöltetnek, ez esetben az inget minőségének meg- 

 felelő feiiyerzesnek kell létrejönni. Minthogy pedig a 

 protoplazma, a sarcodé, miként mar Dujardin jel- 

 lem/.e, idegek nélkül erez, azaz képes ingereket fel- 

 dolgozni : méltán következtethető, hogy a véglények 

 protoplazmateste, az elmeit fénysugarak ingeret ké- 

 pes érzéssé változtatni. 



Egyszerű festőanyag képezte foltok, minők al- 

 sóbb állatoknál a legkezdetlegesebb szemeknek fe- 

 lelnek meg, s melyek szerkezetüknél fogva csupán 

 fényérzésre s nem látásra szolgálhatnak, a véglények 

 egyik csoportjánál, t. i. mind a levélzöldet tartal- 

 mazó, mind pedig a színtelen Flagellátoknál igen 

 gyakoriak, sőt azt mondhatni, hogy csak ritkán 

 hiányzanak. A Flagellátok szemfoltja vagy stigmája 

 elesén körülirt, páratlan, különböző árnyalatú piros 

 folt, mely a test ostorvégén vagy közepett, vagy ol- 

 dalra szorítva, foglal helyet s ez utóbbi esetben a test 

 felületéből gyakran kissé kiszökell. Ehkenberg ter- 

 mészetesen legkevésbbé sem habozott a Flagellátok - 

 uak ezen piros foltjait szemeknek tekinteni ; ezen 

 felfogást azonban már Dujardin is visszautasította, 

 ujabb időben pedig csaknem általánosan elvettetett : 

 részint azért, mert, — mint Siebolü mondja, - 

 fénytörő készüléke nincsen s idegnek tartható állo- 

 mánynyal nem függ össze; l részint pedig azért, 

 mert, — mint Stein, 2 valamint Claparéde és Laoh- 

 mann 3 is kiemeli, — a Flagellátokéoal teljesen 

 megegyező piros folt a moszatok rajzóspóráinál is 

 előfordul. Az előbbi ellenvetést illetőleg elég leend 

 kiemelnem, hogy tulajdonképen, mint számos alsóbb 

 állatnak egyszerű festőanyag-foltjánál, első sorban 

 nem is látó, hanem csupán fónyérző (photoscopicus) 

 szemről lehet szó, melyre nézve a fényt elnyelő sötét 

 folt elégséges, az idegállományt pedig az idegrend- 

 szer nélküli véglénynél maga az érző protoplazma 

 képviselheti. A Flagellátok szemfoltja azonban, mely- 

 nek helye s előfordulása egészen állandó, már e 

 miatt is más jelentőségűnek látszik, mint a halló 

 hólyaghoz hasonló s az óraüvegalakú képletek, me- 

 lyeknek előfordulása ugyanazon fajnál sem állandó, 

 számuk pedig és elhelyezésük — legalább a gömböt 



1 Lehrb. der vorgl. Anat. d. wirbellosen Tliiere. 1 í. 

 ■ I. f>5. 

 3 I. 57. 



rejtő hólyagoké - - többé-kevésbbé változik. E mel- 

 lett a Flagellátok szemfoltja erős nagyításnál oly 



szerkezetű, hogy az ezen szervekkel való látást 

 (nem csupán a fényórző képességet) sem lehet ege- 

 szén kizárni. Így az Anthophysa szemfoltja egy piros 

 borítéktól bevont erősen fénytörő viztiszta gombol 

 zár korul: a Volvox, Pandorina és Eudorina szem- 

 foltja vérpiros állománytól bevonl lenyes gomb, mely- 

 nek a testfelületből kissé kiszökellő sarkat gyűrűi 

 perem szegélyezi ; az Euglenáké végre vérpiros állo- 

 mányba ágyazott számos erősen fénytörő gömböcské- 

 ből áll, melyek közül a csoport közepét elfoglaló ren- 

 desen nagyobb a többinél s ez utóbbi viszonyt nem 

 tekintve, egészen megegyezik azon szemfoltok szer- 

 kezetével, melyet Schultze M. az örvénykék némely 

 fajánál, nevezetesen a Vortex balticus-, V. viridis- és 

 Macrostonum Hystrixnél talált. 1 A Flagellátok szem- 

 foltja e szerint egy vagy több apró fénytörő gömböt 

 tartalmaz, s ha Schultze M. az örvénykék szemfoltjá- 

 nak erősen fénytörő, parányi gömböcskéit képet elő- 

 állító lencséknek hajlandó tekinteni: hasonló jogo- 

 sultsággal lehetne ugyanezt a Flagellátok szemfoltjá- 

 nak gömbocskéiröl is tartani. Készemről azonban 

 sokkal valószínűbbnek tartom, hogy mind az örvény- 

 kék, mind a Flagellátok fényes gömböcskéi, mint 

 gyűjtőlencsék, egyszerűen csak a fénynek konczentrá- 

 lására szolgálnak, s hogy ezen szemfoltok fénytörő 

 parányi lencséiknek daczára csupán fényérzést, nem 

 pedig látást közvetítenek. 



A másik ellenvetés, felfogásom szerint, szintén nem 

 állhat meg az előítélettől teljesen ment objektív bírálat 

 előtt; kétségbe vonhatatlan tény, hogy a moszatok raj- 

 zóspóráinak sa Flagellátoknak szemfoltjai alaktanilag 

 egészen egyenlő értékű képletek ; másfelöl tény az is, 

 hogy a szemfoltok a rajzóspórák s a Flagellátok testé- 

 nek azon elkülönülései, melyek szerkezetüknél fogva 

 a fénysugarak konczentrálására, elnyelésére s a feny- 

 ^gernek az érző protoplazmával való közlesére kitű- 

 nően alkalmasok. így állván a dolog, a kérdés, mely 

 eldöntésre vár, nem az, hogy mi lehetséges a növé- 

 nyekről való hagyományos fogalmaink alterálása nél- 

 kül, hanem az, hogy a fényérzésre alkalmas szervvel 

 bíró rajzók és Flagellátok érezik-e a fényt? A fele- 

 let, mivel az összes idevágó észleletek megegyez- 

 nek, máskép nem szólhat, minthogy a fényt igen 

 élénken érzik ; s ezen döntő erejű tényállásra táinasz- 



1 Beitráge zur Naturgeschichte der Turbellarieu. Greifs- 

 wal.l (1851) 25. 



11 



