81 



szanak s különböző érzékeny ségüek. 1 Ezen felte- 

 vés mellett igen meggyőzőleg szól azon körűlményj 

 hogy ugyanazon fizikai vagy vegytani ingerek egé- 

 szen másképen hatnak a csillószőrökre s másképen 

 a lüktető üröcskékre ; míg például bizonyos ingerek 

 behatására a csillószörök mozgása gyorsabbodik, addig 

 az üröcskék lüktetései lassabbodnak s megfordítva: 

 aöi bizonyos ingerek befolyása alatt tetanizált ázalék- 

 állatkák iiröcskéi zavartalanul folytatják szabályos 

 lüktetéseiket. Mindezeknek csakugyan nem lehet más 

 magyarázatot adni. mint azt, hogy a csillószöröknek 

 es lüktető iiröcskéknek működését külön czentrumok 

 igazgatjuk. A csillószörök mozgató ezentrumát műkö- 

 dése tekinteteién. — ha szabad e hasonlattal élnem — 

 némileg a gerinezesek agyának azon részével hason- 

 líthatnék össze, mely a helyváltoztatásnál a czélsze- 

 rüen rendezett izomműködéseket igazgatja ; valamint 

 a helyváltoztató mozgások ezen koordinátorának — 

 miként Floukens nevezi a középponti szerv ezen 

 részét, mely magasabb gerinczeseknél tudvalevőleg az 

 agyaeskának felel meg, — szétroncsolására, alkohol- 

 lal, vagy alkaloidokkal való mérgezésére a czélszerű 

 helyváltoztató mozgásokat az állatnak tengelye kö- 

 rüli gyors forgása, vagy egészen czélszerütlen tántor- 

 gása váltja fel : hasonló módon veszítik el, Kossbach 

 vizsgálatai szerint, az ázalékállatkák is magas hőmér- 

 séknek, alkoholnak, s alkaloidoknak a csillószőreiket 

 mozgató hypotheticus czentrumra való behatására kor- 

 mányzó képességüket s czélszerű mozgások helyett 

 tengelyük körül eszeveszett sebes forgásokat végez- 

 nek. Ezen mozgásoknak teljes czélszerűtelensége itt 

 is, ép úgy mint amott, arra enged következtetnünk, 

 hogy mindazon behatásoknak, melyek czélszerütlen 

 mozgásokat eredményeznek, mindenek előtt a czél- 

 szerűen rendezett mozgások czentrumára bénitólag 

 kellett hatniok. 



A mi a kérdés második részét, t. i. azt illeti, váj- 

 jon vaunak-e a véglényeknek külérzékeik '? erre nézve 

 feleletünk nem lehet egészen tagadó, sőt a véglények 

 szervezetének jelenlegi ismeretére támaszkodva, bizo 

 nyos jogosultsággal tulajdi míthatunk egyes véglények - 

 nek kezdetleges külérzéki szerveket. 



A nyomó és hőmérséki ingerek felvételére, mint 

 a lágy felületű állatoknál, a véglényeknek bizonyára 

 egész felülete, a mennyiben kemény pánczéllal vagy 

 lujjal bontva nincsen, alkalmas; kétségkívül kiváló 

 mértekben alkalmasak ezen ingerek felvételére a vég- 



1 Id. m. p. i;-2-63. 



h kt/ i .. Véglények. 



lények testéből kiálló nyúlványok, az állábak. ostorok, 

 csillószörök, a csillószőröseknél gyakran előforduló 



gékony nyak es orrmányszerfí ti ítrészek saz Aci- 

 neták tapogatói; a némelj csillószöröscknél a többi 

 csillószörök közül kiemelkedő vágj a t. jtnek bizonyoe 

 tájain elhelyezett tinóm. mere\ sí rt< h pi dig egészen a 

 tapogató sértek módjára szerepi Inek. Az ú. n. tricho- 

 rystek. a pálczika-alakú testecskék, Bzintón kiválóan 

 alkalmasaknak látszanak a nyomási ingerek vezeté- 

 sére s ennélfogva nem egészen jogtalanul nevezi Stein 

 tapintótestecskéknek. Hogy különben a véglények 

 tapintása igen finom, erre idegen testek érint* -> n I i 

 következő elénk reagálásukból határozott következte- 

 tést lehet vonnunk, s épen érzékenységük az, mi oly 

 kiválóan állati bélyeget nyom még azon képviselőikre 

 is, melyek, mint a Flagellátok, az alsóbb növényekkel 

 oly szoros s elválaszthatatlan kapcsolatban állanak. 



A nyomás keltette ingerhez bizonyára legköze- 

 lebb áll a hanghullámoktól előidézett; s nem tagad- 

 ható annak lehetősége, hogy az állábak és csillószörök 

 a beléjök ütköző hanghullámokat az érző proto- 

 plazmával közölhetik, valamint, hogy mint jó hang- 

 vezetők, a Radiolárok kovatüi (úgy mint a szivacsok 

 s virágállatok spiculumai) is elszállíthatják a hangol 

 a protoplazmához. Mindennek, mire Jager figyel- 

 meztetett, 1 lehetősége nem vonható kétségbe ; fel- 

 tehetjük, hogy a véglények a hanghullámok iránt 

 nem érzéketlenek, hanem azért pozitív adatok hiányá- 

 ban még sem mérnök magunkévá tenni JXGER-nek a 

 fennebbi viszonyok lehetőségére alapított következő 

 merész állítását : «E szerint egészen jól mondhatjuk : 

 egy gyökérlábú, midőn valamennyi állábait telji 

 kibontotta, a hang iránt tetemesen fokozott érzékeny- 

 ségi, tehát mintegy hallgatódzó állapotban van ». a 



Müller János 1856-ban a Loxodes Rostrumnál 

 egészen sajátságos testecskóket fedezett fel, 3 melyek 

 szerkezetüket tekintve, külérzéki szerveknek látszanak 

 s nevezetesen mintha egeszén megegyeznének az ör- 

 vénykék (Turbellaria) némelyikénél (pl. aMonocelis, 

 Convoluta, Macrostomum több fajánál) előforduló s a 

 búvároktól majd szemeknek (Obsted, Sohmidt 0.) 

 majd halló hólyagnak (Frey és Leuokaut, Schdltze 

 M. C'LArAREDEi tartott szervekkel. Fzen képletek, me- 

 lyeknek jelenlétét Claparéde és Lachmann, valamint 



' Die Ovgananfange. Kosmos. Zeitscbr. f. einheitl. 

 Weltansehauung auf Grund der Entwicklunglehre. L Jahrg, 

 3. EL (1877) 202. 



2 ü. o. 



3 V. 5. Clap. i-t. Lachm. II. 342. 



II 



