80 



Az első kérdésre, a mennyiben külön idegrend- 

 szerről van szó, a tudomány jelen állásán határozott 

 ne m-mel felelhetünk. Ehrenberg, ki az egész állat- 

 országban az egyenlően magas szervezet elvet hirdeté, 

 ezen elvéhez híven idegrendszert is képzelt a vég- 

 lényeknél a ennek középponti szervét egy páratlan 

 idegdúcz ( Markknoten) alakjában, véleménye szerint, 

 meg is találta két Flagellátnak, az Euglena ( Phacus ) 

 longicauda és Ambiyophis viridis piros szemfoltja 

 alatt. 1 



Ezen «agyduczr>-nak tartott szerv, melyen a 

 szemfolt olyanformán látszik ülni, mint a Cyclapsok, 

 Daphniák vagy kerekállatkák szemfoltja az ideg- 

 duczon, Focke, 2 Claparede és Lachmann, 8 valamint 

 Stein szerint is csakugyan megvan ; Clapabéde és 

 Lachmann azonban a szóban forgó szerv élettani fel- 

 adatáról mit sem tudnak, Stein pedig, ki előbb egy 

 zsírcsepphez hasonló gömbölyuded képletnek tartotta, 4 

 újabb vizsgálatok után meggyőződött a CARTER-töl 

 már 1 856-ban közölt felfedezésnek helyességéről s luk- 

 tető üröcskét ismert fel benne, 5 mi saját vizsgálataim 

 szerint a valónak teljesen megfelel. Minthogy e szerint 

 a képzelt «agydúcz» valódi értekére redukáltatott: 

 EHRENBERG-nek a véglények idegrendszerére vonat- 

 kozó további feltevései, melyek mind az Euglena és 

 Ambiyophis agydúczának felfedezésére voltak ala- 

 pítva, természetesen önmaguktól romi >a dőlnek. Ideg- 

 rendszernek tartható külön szervet tehát mai nap 

 egyetlen véglénynél sem ismerünk, s ámbár érzékeny- 

 ségükben legkevesebb okunk sincs kételkedni, még- 

 sem fordulunk azon hipotézishez, hogy talán vala- 

 mely még eddig ismeretlen, elkülönült idegrend- 

 szert tegyünk fel; nem szorulnak ezen hipotézisre: 

 mert hiszen oly sejtekből összetett állatok is vannak, 

 — a minők pl. a Dicycma- és Orthonectes-félék — 

 melyeknek nincs idegrendszerük, hanem ectoderma- 

 sejtjeik végezik az idegsejtek feladatát. Ha tehát oly 

 sejtekből összetett állatok is vannak, melyeknek iclg- 

 rendszerét a test felületes rétege (melyből tudvalőleg 

 az idegrendszerrel bíró állatoknál a központi ideg- 

 rendszer az egyénfejlődés folyamatában különül el), 

 helyettesíti : vájjon nem valószíntí-e már a priori, 



1 105. 



2 Physiologische Studien. A. Wirbellose Thiere. Brernen 

 (1854) 60. a IV. táb. 21 rajzának magyarázata. 



a I. 57. 



4 .T. V. Carus, Icones zootomicie. Leipzig. 1S57. Taf. 

 I. Fig. 11. 



• I. 91 és III. 144. 



hogy az egysejtű lényeknek sincs külön idegrend- 

 szerük, hanem hogy kiválólag a testük felületes réte- 

 gét képező kéregplasma, mely mint Fraipant jogosan 

 megjegyzi, ' élettanilag az állatok ectodermajának 

 felel meg, — képes ingereket felvenni, feldolgozni 

 s az egyes szervek működését igazgató ingereket 

 ébreszteni, melyeket minden elkülönült idegek nél- 

 kül, a protoplazma vezet?* A szájjal ellátott vég- 

 lényeknél a száj szomszédságában elhelyezett fon- 

 tos szerveknek komplikált működése, valamint azon 

 körülmény, hogy a haladás legtöbb esetben a száj- 

 vég irányában történik, igen valószínűvé teszi, hogy 

 a testnek a száj környezetében s a test mellső végén 

 levő protoplazmarészlete kiváló mértékben végezi az 

 idegrendszer középpontjának szerepét, anélkül, hogy 

 idegdiiczczá lenne elkülönülve. 



Üossbach az ázalékállatkák mozgásait szabályozó 

 külön czentrumokat vesz fel, határozottan kiemeli 

 azonban, hogy ezalatt nem akarja azt érteni, mintha 

 bizonyos képletek (pl. a mag) ily középpontok érte- 

 kével bírnának, — bár ezt sem tartja egészen lehe- 

 tetlennek, — hanem csupán azt, hogy a protoplaz- 

 mának különböző részletei különböző szerepet ját- 



1 Id. m. p. 504. 



''■'■ Huxley az állat- és növényország határövét tárgyaló 

 értekezésében (magyarra fordította Horváth Géza, Ter- 

 mészettudományi közlöny. IX. köt. 89 — 90 füz. 1877) a leg- 

 alsóbb lények idegrendszerére vonatkozólag ezeket mondja : 

 «Az állatok idegrendszerének szerkezetéről tett újabb vizs- 

 gálatok mind arra mutatnak, hogy az idegszövet végső ele- 

 meit nem az idegrostok képezik, mint eddig hitték. Minden 

 idegrost úgy látszik számos, végtelenül finom szálból áll, 

 mely szálak oly vékonyságúak, hogy átmérőjüket még mai, 

 annyira tökélyesbbített mikroszkópjaink segélyével sem lehet 

 tisztán kivenni. Egy-egy ideg tényleg nem egyéb, mintegy 

 sajátságosan elváltozott protoplazma-szál, mely a szervezet 

 két pontját összeköti, és melynek közvetítésével ama két 

 pont egymásra képes hatni. Ebből könnyen belátható, hogy 

 még a legegyszerűbb élőlénynek is lehet idegrendszere. így 

 ama kérdés is, vájjon bírnak-e a növények idegrendszerrel 

 vagy sem, egészen új színben tűnik elő, s a szövetbúvár- 

 és élettudósnak oly roppant nehéz problémát nyújt, mely- 

 nek megoldásához, csak egészen új álláspontból kiindulva 

 s egészen új módszereket teremtve, lehet hozzáfogni . . . 

 Sőt kénytelenek vagyunk még azt a lehetőséget is feltenni 

 hogy további kutatások a növényeknél talán még valami 

 idegrendszerfélének is nyomára fognak bukkanni. » — Amit 

 itt a nagynevű angol természetbúvár a legegyszerűbb élő- 

 lényeknél s még a növényeknél sem képzelhetetlen idegreud- 

 szerféléről mond, felfogásom szerint épen nem áll ellent- 

 mondásban a fentebb kifejtettekkel, sőt azokkal teljesen 

 összhangzik. 



