70 



ticellafélék kocsányizraáról adott, 1 s mely Wrzes- 

 niowski szerint, nern lehet egyelj, mint azon finom 

 fibrillák kígyózó lefutásának kinyomata, melyekből a 

 kocsány összehúzódó fonala össze van téve. 2 Azon erő- 

 sen fénytörő szemecskék, melyek ezen állítólag össze- 

 húzódó szalagokban egészen szabálytalanul vannak 

 szétszórva, bizonyára szintén nem felelnek meg a 

 harántcsíkolt izomrostok BowMAN-féle elemeinek, 

 minőknek Stein véli. A búvárok másik része ellen- 

 ben LiEBEKKÜHN-hez csatlakozva, a széles szemecskés, 

 halvány szalagokkal váltakozó keskeny, nem szemecs- 

 kés, kettős törésű sávokat tartja összehúzódóknak, így 

 Greeff, 8 Everts, 4 Enoelmann, 5 Simroth,' 1 Weze- 

 sniowski, 7 Ci.aus. 8 Én magam szintén ezen felfogás 

 mellett nyilatkoztam,' 1 s az ellen, hogy a protoplaz- 

 mának szemecskés része összehúzódó, érvül említet- 

 tem fel, hogy az ázalekállatkáknak némely igen eré- 

 lyesen összehúzódó testrésze, nevezetesen az orrmány, 

 egészen szemecskételen üvegszerü állományú, s csali 

 annyiban térek el az utóbb említett búvároktól, hogy 

 Mecsnikov, Cohn, Roüget, HcHAAFFHAusEN-ncl az 

 összehúzódás képességét rugalmasságra vélem vissza- 

 vezetendőnek. 



Valamennyi búvártól egészen eltérőleg fogja fel 

 Fromentel az ázalékállatkák összehúzódó elemeit. 10 

 Szerinte a Stentorok-nál a széles szemecskés szalagok 

 rejtik magokban az izomelemeket, még pedig azon kis 

 szemölcsszerű kidomborodások, melyek ezen szalagok- 

 nak fennebb említett haránt befűzödései között van- 

 nak, a befüződéseknek megfelelőleg egy-egy parányi 

 izommal állanának összefüggésben, melyeket persze 

 Fromentel maga sem látott, s melyek kétségkívül 

 nem egyebek, mint ezen elénk képzelőtehetségü szer- 

 zőnek képzeleti szüleményei. 



A kéregplasmának összehúzódó elemei nem csu- 

 pán a csillószőrös ázalékállatkákat jellemzik ; elö- 



1 Lehrb. der Histologie. Leipzig. L857. p. 133. 



2 Beitr. zur Naturg. der Infusorien. Z. f. w. Z. XXIX. 

 (1877.) 292. 



3 Untersuclmngen iiber den Bau und die Naturg. der 

 Vortieellen. AN. 3G. Jahrg. 1870. 



4 Everts. id. m. 

 • 6 Id. m. 



'■ Zur Kenutniss des Bewegungsapparatea der Infu- 

 sionsthiere. AMA. XII. 1876. 



7 Id. m. 



8 Grundzüge der Zoologie. III. Aufl. Marburg, Leip- 

 zig. 1874. p. 165. 



" Terin. raj. füz. II. k. 4. P. 1878. p. 223. 

 1,1 Etudes sur les Microzvaires. Paris. 1874. p. 8. 



fordulnak ezek, mint Stein kiemeli, 1 némely zöld 

 Flagellát-ná\ is, nevezetesen az Euglena viridis-nél 

 és Amblyophis-Jiél , melyekhez némely Astasiák 

 ( Peranema ) csatlakoznak. Leidy továbbá már 1852- 

 ben említést tett arról, hogy némely Gregarina ké- 

 regrétegében hosszirányú izomrostok vannak elkülö- 

 nülve, 2 később Leuckart, Iíey Lancaster és van 

 Beneden E. irta le a Gregarinák-nái összehúzódó 

 sávokat. 3 Az utóbb említett búvár szerint, a Hom- 

 marusban élődő Gregarina giganteá-nál kétféle sávo- 

 kat lehet megkülönböztetni : hosszirányúakat, melyek 

 tulajdonképen a cuticula redői, s gyűrűseket; ez 

 utóbbiak a tulajdonképi összehúzódó elemek, me- 

 lyek parányi, erősen fénytörő ovális testecskékből 

 vannak olvasószerüleg összeteve. Én a Periplaneta 

 orientalisban élődő Gregarina Blattarum kéregplaa- 

 májában hosszirányú savókat különböztethettem meg, 

 melyek egeszén megegyezni látszanak a csillószőrös 

 ázalékállatkák erősen fénytörő, összehúzódó sávjai- 

 val : dr. Dadái Jenő legnagyobb hazai Myriopodunk- 

 ból, a Lysiopetalum fcetidissimumból mutatott ne- 

 kem Gregarinákat, melyeknél a csillószőrös ázalék- 

 állatkákeval megegyező hosszirányú myophan-rostok 

 szintén igen jól vannak kifejlődve. 



Helyválto statusra való elkülön illések. 

 ,1 Gregarinálc helyváltoztatása. 



A kéregplasma lévén az összehúzódás székhelye, 

 a helyváltoztatást is ez, vagy ideiglenes, vagy állandó 

 nyúlványai és függelékei végezik. 



Némely véglénynél, nevezetesen a Gregtirinák-iaál, a 

 kéregplasma egészen a férgek börizomtömlője módjára 

 működik, s majd szerfelett lomha, majd amoebaszerü, 

 élénk alakváltozásokkal járó fürge helyváltoztatásra 

 vezet; ez utóbbi áll a S'rEiN-tól a Monocystis nembe 

 foglalt Gregarinák-ró\. Sőta Monocystis tenax(=~Pxo- 

 teustenax Mull., Distigma tenax Elirb.), alakváltoz- 

 tatásai miatt Stein szerint, 4 annyira megegyezik az 

 Amorbák-kíú, hogy Müller 0. Fr. méltán foglalhatá 

 az előtte egyedül ismert Amoeba diffluens-szel (Pro- 

 teus difjiuens Mull.) ugyauazon nembe. E mellett 



1 II. p. 31. 



2 Traiisct. amer. l'hil. soc. at Philadelphia, vol. X. 1852. 

 V. ö. E. van Beneden: Becherehes sur l'évolut. des Gré- 

 gar. Bull. de PAcad. roy des scienc. 39. anuée. 2 ser. Torn. 

 XXI. Bruxelles. 1871. p. 356. 



n Van Beneden. id. m. 

 4 II. 8. 



