55 



a protoplazmatestneli azon része, mely a máráthasoní- 

 tott nedvvel, azaz, ha lehet itt is ezen kifejezéssel él- 

 nünk, -- a chymusszal legelőször keveredik, Lach- 

 MANN-nal együtt kiadott nagyfontosságú tanulmányai- 

 ban egészen magáévá tette. Minthogy pedig az ázalékál- 

 latkák és gyökérlábúak ezen felfogás szerint, valóságos 

 gastrovascularis űrrel lennének ellátva, a tanulmányok 

 nagynevű szerzői ténj leg visszatértek oda, a hol a múlt 

 százbeli búvárok állottak: a Protozoumokat a 

 Polypok és Hydrák mellé helyezik s nem lát- 

 nak bennök egyebeket, mint a Coelenteratok 

 egy subdivisiójának képviselőit. 1 



Mivel Ci, aparéde ós Lachmann a Coelenteratok- 

 hoz tartozó aránylag magas szervezetű allatoknak 

 tartották az ázalékállatkákat s gyökérlábúakat, ter- 

 mészetes, hogy niikeiit Ehrenberg, úgy ők is valósá- 

 gos iszonynyal fordultak el az eretnek sarcodé- s egy- 

 sejtüségi tantól; enuek megczáfolására azonban éles 

 dialektikájuk ügyesen forgatott fegyverein kivül alig 

 voltak képesek meggyőző okokkal síkra szállani. 

 Bizonyára mindenki egyet fog érteni abban, hogy a 

 tanulmányok szerzői, midőn ezen kérdéshez: « Vájjon 

 hol állana a középponti idegrendszer mikroszkópi 

 boneztana a chromsav s más hasonló kémlelő szerek 

 nélkül !» nyomban hozzáteszik : « A gyökérlábúak sar- 

 codéja még nem találta meg a maga chromsavát,» 2 

 egy szemfényvesztésre számító szellemes frázison 

 kívül semmit sem mondottak s abszolút semmit sem 

 bizonyítottak, ha csak azt nem, hogy a gyökérlábúak 

 alapállományát ők is csak egynemű sarcodéból álló- 

 nak találták. — Az egysejtüségi tant hirtelen táma- 

 dással, de szintén csupán a szó fegyverével igyekez- 

 nek egyszer mindenkorra elnémítani. «Az ember 

 hajlandó volna hinni, hogy az ázalékállatkák egysej- 

 tüségi elmeletének mai nap már csupán történelmi 

 érdeke van, épen úgy, mint a polygastricitásénak. 

 Mindemellett azonban régi védői közül van egy igen 

 erélyes bajnoka, Köllikeb, ki egy újabb iratában 

 bátran emelte fel iskolájának ingadozó zászlaját/ 1 épen 

 úgy, mint Ehrenberg is igyekszik ismét kitűzni saját 

 iskolájáét. 4 Mindkettő saját eszméjének utolsó Mohi- 

 kánja! Az ázalékállatkák egysejtüségi elmelete nem 

 szorul arra. hogy itt részletetehben czáfoltassék. Azon 

 mii, mely az olvasó előtt fekszik, nem egyéb, mint 



1 Études I. 59. 

 '-' Op. cit. Ií. 1-_'l. 

 üntersuchnngen iiber vergleichende Gewebelehre, 



Würzliiii-K. Yovbandliingpii. De/. |ls.">iii '■>! . 

 ' Ueber den Grüraand. Berlin (1856) 



egy bosszú tiltakozás ellene. Lapjainknak mindegyike 

 egy-egy alapjára méri áj fejszecsapás.* 1 Ezen fejsze- 

 i apások azonban puszta fenyegetések maradtak. 

 minthogy tényleg CLAPARÉDE-nek és LiCHMANN-nak 

 sem sikerült azt kimutatni, bogy az ázalékállatkák teste 



szövetekből vall ossZeteVe. Midiin vegiv CliAPAREDE, 



összehasonlítván a Myxomycctek rajzóit a flagellá- 

 tokkal, — melyek közül mindazokat valódi állatoknak 



tekintette, melyek lüktető (íröcBkékkel birnak, (épen 

 úgy, mint legújabban ismét Stein), — azon ered- 

 ményre jutott, hogy a legalsóbb állatok és növények 

 között különbségek nincsenek, s hogy a szervezeti I 

 nek külön állat- s külön növényországba való beosz- 

 tása, egészen mesterséges,- határozottan kihullott 

 kezéből a nehéz fejsze, ő maga pedig, tudtán kívül, 

 az egysejtűség területére bukott. Mert hiszen a Myxo- 

 m \ cetek rajzói kétségbevonhatatlanul egysej- 

 tűek, s ha ezektől a Monadok, a Myxoamoebák- 

 tól pedig az Amoebák nem különböztethe- 

 tők meg, világos, hogy ezek sem lehetnek 

 egyebek, mint egysejtűek; minthogy pedig 

 Clapaeéde és Lachmann szerint az összes ázalék- 

 állatkák és gyökérlábúak egységes terv sze- 

 rint szervezettek, világos, hogy a konzekven- 

 cziák kérlelhetetlen szigora oda vezet, hogy 

 valamennyien egysejtűi 1 k. 



A szövettannak egy avatott s ünnepelt mívelője, 

 Levőig, szintén alkalmat vett magának, hogy az áza- 

 lékállatkák s egyéb Protozoumok egysejtüségi' ellen 

 síkra szálljon/ 1 Felfogása szerint bármennyire hibázott 

 is Ehrenbeeg a részletekben, alapgondolata, hogy 

 t. i. az ázalékállatkák magas szervezetück, helyes ; 

 ezek is sejtekből vannak felépülve, mint valamennyi 

 más állat ; csakhogy sejtjeik rendkívül kicsinyek ma- 

 radnak s ezért látszik alapállományuk egynemű sarco- 

 dénak. Állításának bizonyítására utal azon apró sejt- 

 magokhoz hasonló gömböcskékre, melyek különösen 

 a Vorticellafélék és Opalinák cuticulája alatt gyak- 

 ran jol kivehetők seczetsav hozzáadására feltűnőbbek 

 lesznek; továbbá az ázalékállatkák kéregrétegében 

 gyakran előforduló pálczikaalaku testecskékre, s végre, 

 a Vorticellafélék kocsányában levő izomra, mi mind 

 az egysejtűség ellen szól. A mi a Vorticellafélék cuti- 

 culája alatt levő sejtmagok habitusával biró gömböcs- 



1 Études I. II. 



' ()p. cit. Hl. 32. 



; Lehrbuch dei Hystologie <!■ Menscben und dor 

 Thiere, ils",7i 15. ;. 1 1-. Vom Bau des tbierÍBchen Kör- 

 per I. (186t) 15. 



