53 



gyökérlábuakról valószínűnek tartja Schtjltze, hogy, 

 úgy, miut a Myxomicetek plasmodiumai , egygyé 

 olvad! sejtekből keletkeztek, melyeket megmaradt 

 magjaik jelölnek, s e szerint potentia agyán több-sej- 

 tüek, re vera azonban nincsenek sejtekből összetéve, 

 mert protoplazmájok szemecekéi nincsenek egy bizo- 

 nyos maghoz kötve, hanem az a magtól b, x, y és 

 Z magig vándorolhatnak, azaz egy testet képező 

 protoplazmáliol állanak. Valamennyi l'nitiammra 

 jellemző, — mondja Schultze, 1 hogy sejtjeik hajlam- 

 mal bírnak, vagy valamennyien vagy legalább bizo- 

 nyos területeken nagyobb protoplazma-tömegekbe 

 való összeolvadásra. Némely magasabb gyökérlábú- 

 nál, nevezetesen a Radiolároknál, csupán a kereg- 

 réteg áll egygyé olvadt protoplazmából, mig belsejük- 

 ben egyes sejtek megtartják önállóságukat; más 

 Protozoumoknál ellenben a kéregrétegben maradnak 

 többé-kevésbbé önálló sejtek, így az ázalékállatkák- 

 nál, mig belsejük teljesen összeolvadt sejtek proto- 

 plazmájával van kitöltve. Az elmélet azonban, — 

 mondja ugyanő, — az ázalékállatkák egysejtűségének 

 feltevését is megengedi. Mert egy sejt felületén csilló- 

 szőrökkel lehet borítva, egy sejt tömörebb kéregréteg- 

 gels lágyabb belállománynyal bírhat, mely iiröcskéket, 

 magot, a legkülönbözőbb testecskéket, festőanyag - 

 hólyagoeskákat stb. tartalmazhat. Egy sejtben, mint 

 a fiatal izomrostsejtek bizonyítják, a protoplazmának 

 kerületi része valódi izomállománynyá változhatik, 

 mig a sejt belsejét közönséges protoplazma tölti ki. 

 Hogy egy sejt belsejében lüktető üröcske keletkezhetik, 

 további vizsgalatokra szorul ugyan, de nem látszik 

 többé valószínűtlennek. S hogy végre egy sejt. tehát 

 ez esetben egy csülószörökkel borított s szilárdabb 

 kéregréteggel biró protoplazma- tömegecske, felületé- 

 nek egy vagy két pontján a szilárdabb kerget s csilló- 

 szőröket nélkülözi, hogy szája van, melyen át szilárd 

 testek a protoplazma lágy belsejébe nyomatnak, 

 továbbá alfele az ürítésre : mind ennek lehetőségét 



Illeg lehet engedni. 



Seiu'i.TZK-töl egészen függetlenül Auerbach, az 

 Amoebáknak igen beható tanulmányozására támasz- 

 kodva, kimutatta, hogy ezek kétségbevonhatatlanul 

 egysejtűek. 3 Aiekuach felfogása ellen legfelebb a lük- 

 tető iiröcskéket lehetne említeni, mint oly elkülönült 

 szerveket, melyek az állat- és noveiiysejteknél rende- 

 sen mm fordulnak elő, s tebat az egysejtüség ellen 



1 AN. 26. I. (1860) 306. 

 - ZWZ. VII. (1855) 



szólanak. Minta azonban tudjuk, hogy a moszatok és 

 gombák rajzóspórái gyakran (talán mindig?) el van- 

 nak látva lüktető űröcskékkel, mióta továbbá James- 

 < Ilare ezen üröcskék jelenlététa szivacsok entodermá- 

 jának ú. n. galléros sejtjeiben, Lieberkühn < s Bütsohli 

 pedig a kétéltűek színtelen vérsejtjeiben kimutatta, 1 

 a lüktető üröcskék teljességgel nem hozhatók fel többé 

 érvül az egysejtüség ellen. 



Stein az egysejtüséggel szemben mindig igen tar- 

 tózkodó állást foglalt el, s nagy monográfiája II. ré- 

 szénekhazaiismertetőjetévesen mondja, hogy: « Stein 

 régi állítását, mely szerint az ázalagok egy sejtből 

 álló állatok, erélyesen bizonyítja". 2 Ez oda módosí- 

 tandó, hogy Stein működésének kezdetétől fogva 

 következetesen azt állította, hogy a véglények testének 

 alapállományát szövetekből össze nem tett parenchyma, 

 azaz sarcodé vagy protoplazma képezi, de e mellett 

 határozottan kárhoztatta azon felfogást, mely a vég- 

 lényeket egysejtüeknek tekinti. Stein álláspontját, 

 rnelytől sohasem tért el, már 184-8-ban a Gregarina- 

 félék tárgyalásánál határozottan jelölte ki, midőn 

 ezeket mondja : «A Gregarinafélék magja a Grega- 

 rinafélék testében bizonyára ugyanazon fontos sze- 

 repet játsza, mint a sejtmag, melyhez külső tekintetre 

 olyannyira hasonlít, a sejtben. Ha meggondoljuk, 

 hogy a Gregarinafélék testburka a sejtburok egysze- 

 rűségével s áthathatóságával bír s hogy a szemecskés, 

 folyékony testtartalom igen jól eltűri a sejttartalom- 

 mal való összehasonlítást, úgy igen közel áll a Gre- 

 garinafélék szervezetét az elemi sejtével egy fokra 

 állítani. Ezt meg is tette Kölliker, ki a Gregarina- 

 féléket egyenesen negysejlü állatoknak* tekinti. Én 

 ezen nézetben, bármennyire tetszös is s bár- 

 mennyire fogadtatott is helyeslőleg már több 

 oldalról, nem osztozhatom.» 3 Egészen ugyanezen 

 értelemben nyilatkozik az ázalekállatkákat tárgyaló 

 monográfiájának mind első, 4 mind második részében, 

 mely utóbbiban nézetet a következő) szavakban fog- 

 lalja össze: "Az ázalékállatkák eredetüket tekintve, 

 határozottan egysejtű állatok, s ha ezen meg- 

 jelöles csupán ezen értelemben használtatnék, úgy 

 egészen megokoltnak tartanám, sőt felette ajánlatos 



1 Sünien. 13. L -'">7. 



- Keiesch János, Az ös-állatok (Protozoa) s jeli 

 ázalagok (Infusoria) körül tett (Vjabb tanulmányozások ered- 

 ményei. A kir. magy. Term. tud. Társ. Közlönye. VEL (1867) 

 I :,7. 



8 AA1'. (1848) 190—191. 



* p. 55. 



