49 



változás útján való fejlődésének feltevésére vezetett, 



1867-ben nyíltan s határozottan visszavonta, azAd- 

 netqfélékei legalább is három családra tartja szét- 

 választandóknak s ezek a következők : Arinctca (Ari- 

 neta, Podophrya, Urnula, Dendrosoma a Clapabéde 

 és L\ciiMANN-féle Trichophryával egyesítve, ide tar- 

 tozik továbbá még a Sphaerophrya is, mehet Stein 



Üxytriehufelrk embrióinak tekinti. Ophryodendron 

 (Ophryodendron Cl. et Lachm. = Gorethría Str. 



Wríght), Dendrocometida (Dendrocometes és Stylo- 

 cometes V 



Ismereteink jelen állásán határozottan állítható, 

 hogy az Acinetafélék vagy szivóázalékállatkák, mi- 

 ként már fennebb is kiemeltem, a csillószőrös ázalék- 

 állatkákkal a legközelebbi rokonságban állanak. 



Nem tekintve azt, vájjon bizonyos körülmények kö- 

 zött átalakulhatnak-e a Vortícellafélék, mint Stein 

 búvárlatainak kezdetén hitte, Acinetákká, minek le- 

 hetőségét ez idő szerint egészen kizártnak nem 

 tarthatjuk; inni tekintve továbbá, vájjon a csilló- 

 szőrös ázalékállatkáknak u. n. acinetaszerü embriói 

 valódi Ciliat-embriók-e, miknek Stkin még jelenleg 

 is tartja, vagy pedig a csillószőrös ázalékállatkák bel- 

 sejébe tolakodott s ezekben gyorsan elszaporodott 

 élősdi Arinetái,-, — mely felfogás mainap legtöbb köve- 

 töt számit — mindezen végleges megoldást még nem 

 nyert kérdéseket nem tekintve, tisztán csak a teljesen 

 kifejlődött Acinetafélék s embrióiknak szervezetére 

 támaszkodva, félreismerhetetlen a Cihátokkal való 

 benső rokonság. Az Acinetafélék belső vagy külső 

 sarjadzás utján fejlődött embriói a Ciliatoknak Stkin 

 felállította négy rendje közül hármat, csillószőrö- 

 zetöket tekintve, oly tökéletesen ismetelnek, hogy 

 további fejlődésmenetüket nem ismerve, okvetetlenül 

 ezekbe volnának beosztandók. Vannak Acinetafélék, 

 melyek mint körülcsillószőrözött, mások, melyek alul, 

 s végre olyanok, melyek, mint egész testükön csilló- 

 szőrözött ázalékállatkák kezdik meg életüket. A csil- 

 lóször-öveket viselő Acineta-embriók, vagy rajzók, s 

 a Vortícellafélék szabadon úszó oszlási sarjadékai 

 között oly nagy az alaki és szervezeti megegyezés, 

 hogy a leggyakorlottabb szem sem képes egymástól 

 megkülönböztetni; epén ily meglepő a megegyezés 

 az egész felületükön csillószőrözütt Acineta- rajzók s 

 az Enchelysfélék, nevezetesen az Enchelys és Ho- 

 lophrya-nem között. Lényeges különbség e mellett 

 persze mégis van s ez abban áll, hogy a Vortícella- 



1 Der Urg. II. 1 í::. 



Kntz G. Véglények 



és Enchelysféléknél jól kifejlett S szilárd táplálék el- 

 nyelésére szolgáló száj és garat fordul elő, mely az 

 Aciueta-rajzóknál hiányzik: azaz helyesebben, — 

 mivel csökevényében megvan — hiányzani látszik. 

 Stein ugyanis ;i Dendrocometes paradoxus rajzóinál 

 elhelyezésére, lefutására ós szerkezetere nézve egé- 

 szen oly garatszerü szervet fedezett fel, mini a Spiro- 

 chona gemiparának — melynek társaságában tenyé- 

 szik a, Gammarus Pulex kopoltyúlevelein, - - külső 

 sarjadzás által képződő rajzóinál, 1 mely garatszertí 

 szervnek jeleidetet saját vizsgálataim után csak meg- 

 erősíthetem; nemkülönben kivehető Stkin szerint, 

 egy a Vortícellafélék garatjával megegyezőnek látBzó 

 szerv az Acineta mystacinának s néha a Podophrya 

 li.ru rs liberónak rajzóin. Ckapaukdk és Lachmann 

 továbbá a Podophrya Trold rajzóinak leírásánál 

 szintén egy garatszerü szervről tesznek említést; 2 

 végre HEimvm l!iciiÁKi>,kiaz Acineta) eleknek a < 'ilia- 

 tokkal valii rokonsági viszonyainak puhatolásánál 

 méltán nagy súlyt fektet az Acineta-rajzók garatjára. 

 az általa igen pontosan tanulmányozott Podophrya 

 gemmipara rajzóinál szintén állandóan talált egy a 

 test belsejébe vezető garatszerű szervet. 8 Stein emlí- 

 tést tesz továbbá arról, hogy több Acineta) 'élének 

 (Acineta solans, A. tuberosa, A. Astaci, A. mysta- 

 cina, Podophrya fixa ) rajzója egy sajátságos száj- 

 alaku szívó korongocskával van ellátva, melyből végle- 

 ges rögzitődés után a kocsány nő ki; 4 hasonló mellső 

 testvégi szivó korongocskákat talált Stein a Bwrsaria 

 truncatella állítólagos embrióin/"' én pedig ugyanoly 

 kidudorodó szemölcsszerű s egészen bizonyos Éneke- 

 lysfélékfélhánjk ajkára emlékeztető, korongocskát ész- 

 leltem az általam leírt sósvízi Alineta egész felületü- 

 kön csillószőrözütt rajzóinak úszás közben előre irá- 

 nyuló testvégén 6 s meggyőződtem arról, hogye koron- 

 gocskát a szilaj mozdulatokkal úszkáló rajzó, midőn 

 egy-egy pillanatra megpihen, mint valóságos szivó- 

 korongot, rögzítésre használja. Valamint az előbb em- 

 lített Acineta-rajzók csökevényes szája s garatja a 

 Spirochonafélék i Dendrocometes paradoxus), illető- 

 leg a Vortícellafélék (Podophrya és Acineta mysta- 



cina I és l'unnneriiunfi lel; megfelelő szervével, ép Úgy 

 az utóbb említett Acineta-rajzók korongocskája ismét 



1 ZWZ. III. 4«>ó. Továbbá: Dic In! 



» Études. III. 129. 



' M.I. I. (1875) 44. 



' l'.i Org. I. 105. 



3 Der Org. II. 306. 



* Term. rajz. fiiz. II. I. f'iiz. 



214. 



