46 



előbb a Hydromedusák közé, a Diphydák családjába 

 sorolták, s úgy látszik, hogy Dujardin volt az első, ki 

 miután Doyére a Noctilucá-nak a Gromiák-kíú való 

 rokonságára figyelmeztetett, az ázalékállatkák közé 

 sorozandónak tartotta, mint a Perídiniumfélék roko- 

 nait. 1 Ujabb vizsgálatok megerősítették azt, hogy az 

 egysejtű Noctiluca miliaris egyrészt a gyökérlábúak- 

 kal, másrészt a Flagellátokkal áll rokonságban s a 

 véglények egy külön osztályának (Noctilucae a itt., < '//- 

 stoflagellata Haeckel, Mi/xociistodca V. Carus) kép- 

 képviselője. A Noctilucá-nak mintegy 1 mm. nagysá- 

 got elérő, gömbölyűdül vagy vesealakú, színtelen, át- 

 látszó teste finom, szerkezetnélküli hártyával van bur- 

 kolva s mint a baraczk, délkörös mélyedéssel ketté 

 van osztva. Ezen délkörös mélyedés egyik végén van 

 a szájnyüás, mely egy chitinszerű, kemény, hegyes 

 í'ogalakú képletet visel : e mellől egy finom, szerke- 

 zetnélküli ostor, s továbbá egy vastagabb, harántul 

 csíkolt tapogatószerű nyúlvány indul ki, mely Sciiul- 

 tze M. szerint feltűnően emlékeztet egy Medusá-nak, 

 az Aeginopsis mediterranea-nak, párkányí'onalaira, 2 s 

 ez a Noctiluca tulajdonképi evező-szerve. A szájtól egy 

 tölcsérszerű mélyedés vezet a test protoplazma-töme- 

 gébe, melyből minden irányban sugaras nyúlványok 

 indulnak ki, s melyek a környék felé finoman elága- 

 zódva, a test cuticuláris burkát belülről bevonó pro- 

 toplazma-retegen végződnek s egészen olyanok, mint 

 a gyökérlábúak állábai, vagy a növénysejtek sugaras 

 plasmafonalai, és a test víztiszta nedvvel kitöltött 1 'el- 

 sejében áramló protoplazma-gerendázatot képeznek. 

 Lüktető üröcskek hiányzanak, a protoplazma tömegé- 

 ben ellenben egy nagy mag foglal helyet. Az elnyelt 

 tápszerek, Diatomeák, Oscilláriák, kisebb héjasok 

 (Crustacea) stb., mint az ázalékállatoknál, üröc-skék- 

 ben emésztetnek meg. 



A Noctiluca miliaris a Noctilucafélék osztályá- 

 nak egész a legújabb időig egyedüli képviselője volt, 

 s csak az 1876/7. év telén sikerült Hertwig Richard- 

 nak egy vele közel rokon szervezetet felfedezni a mes- 

 sinai öbölben, melyet Leptodiscus medusoides név 

 alatt irt le. 3 Ezen sajátságos szervezet oly bámula- 

 tosan hasonlít az Eucopefélék és Trachynemafélék 

 családjába tartozó apró Medusák-hoz , hogy mint 



1 Dictionnaire imiversel d'histoire naturelle. Paris 1849. 

 VIU. 660. 



2 Polythalamien 38. 



3 Ueber Leptodiscus medusoides, eine neue den Nocti- 

 lucen verwandte Flagellate. Jen. Z. XI. Neue Folge IV. 

 (1877). 



Hertwig mondja, első pillanatra bizonyára mindenki 

 Medusának tartaná. Mintegy 1*5 mm.-nyi tekintélyes 

 nagyságot elérő teste kerek s nyugalomban lapos 

 óraüvegalakú, alul vájt, felül domborodott, közép- 

 pontjától a szélek felé elvékonyodó. Úszás közben 

 egészen úgy, mint a Medusák, testét összehúzva, ha- 

 rangalakot ölt s a harang alól kinyomott víz visz- 

 szalökő erejétől, mintegy lüktetve, sebesen vitetik 

 tova , hogy néhány gyorsan egymásra következő 

 erős lökéstől ide-oda löketve, ismét kitárt korong- 

 gal pihenve lebegjen a víz felületén. A Medusákkal 

 való hasonlatosságot még kiegészíti az, hogy a korong 

 szegélyébe szabályos távolságokban kis gömbölyüded 

 képletek vannak beágyazva, mint a Medusák u. n. 

 szegélyszervei (Kandorgane , líandkörper) , melyek 

 azonban csupán kis protoplazma-gömböktöl képez- 

 tetnek. Ezzel a Medusa-testtel való megegyezés vé- 

 get ér. A korong belsejében egy középső protoplazma- 

 tömegböl, mely egészen a Spirochona gemmipará-évai 

 megegyező szerkezetű magot rejti magában, mint a 

 Noctilucá-nél, protoplazma-hálózat indul ki, melyet 

 finom végek rögzítuek a korongot bevonó cuticu- 

 lához. A korong domború felületéből két exczentriku- 

 san elhelyezett s mintegy 135° tompaszög alatt egy- 

 más felé futó cső vezet a korong belsejébe ; az egyik 

 meglehetős tág s nyilván a garatnak felel meg, a má- 

 sik ellenben szűk s ebből egy finom, szerkezetnélküli, 

 fonalas ostor indul ki. Egészben véve tehát a Lcpto- 

 discus a Noctilucátói alakján kívül a fog- s harántul 

 csíkolt tapogató hiánya által tér el. 



Szorosabb értelemben vett csillúszörös 

 ázalékállatkák (Giliata). 



A véglényeknek legelőkelőbb, legállatiabb képvi- 

 selői, a csillószó'rös ázalékállatkák, LEEuwENHOEK-tól 

 kezdve minden időben a búvárkodás legfőbb tárgyát 

 képezték s ennek következtében legjellemzőbb képvi- 

 selőikkel korán megismerkedtek ; az újabb kor búvárai 

 a csillószőrös ázalékállatkák szervezetének s szapo- 

 rodásának ismeretét ugyan tömérdek nagybecsű ész- 

 lelettel gazdagították, s a haláláig (1876) tevékeny 

 Ehrenberg, Stein, Claparéde és Lachmann, Engel- 

 mann, Cohn, Wrzesniowski és mások, számos új ala- 

 kot írtak le ; ezeknek túlnyomó nagy része azonban a 

 csiUószörösöknek már ismert csoportjaiba tartozik, s 

 kevés közöttök az ismertektől többé-kevésbé lényege- 

 sen eltérő családok képviselője. Az utóbbiak közé 

 tartozik a Stein felállította Spirochona- félék csa- 

 ládja két fajjal, a Spirochona gcmmipará-val és Sp. 



