44 



Ha mindezek után a Flagellátok rokonsági viszo- 

 nyait puhatoljuk, nem lehet fel nem ismernünk azon 

 igazságot, melyet Boky de St. Vincent 18á8-ban 

 igen találóan fejezett ki a következő szavaival : 

 «A természettudományokban a tanulmányo- 

 zás könnyítésere elfogadott országokra, ren- 

 dekre, osztályokra, sőt nemekre való összes 

 beosztás többé-kevésbbé önkényes. Ha a tí- 

 pusoknak tartott tárgyakat tekintjük, igaz, 

 hogy megkülönböztető jegyeik első pillanatra 

 meglepnek, de meglepnek egyszersmind azon 

 árnyalatok is, melyek a határokon szétmosód- 

 nak. A legjellemzőbbek az egyiknek a másikba 

 való átmenetével végződnek; az emlékező- 

 tehetségsegítségére képzelt határvonalakat 

 vontak, melyeket a természet maga nem emelt 

 ki, valamint nem vont határvonalakat azon 

 különböző szalagok között sem, melyek a 

 szivárványt alkotják. » ! 



A ki ezen igazságban megnyugodni nem tud, an- 

 nak nem marad más hátra, mint az, hogy vagy az 

 összes Flagellátokat a növényországba helyezze, mint 

 ezt Leuckart ajánlotta 1856-ban, vagy hogy az álla- 

 tokhoz sorolja, de egész következetességgel a a fatális 

 konzekvencziák elöl való kitérés nélkül, mint Diesing 

 tette 1 86G-ban, midőn ezeket mondja: "különös te- 

 kintetbe vételt érdemelnek még azok a szervezetek, 

 melyeket némely botanikus a moszatok rajzóspóráinak 

 tartott 1, "2, 4 vagy több ostorral s gyakran egy 

 piros ponttal. — Azon föltevésből indulva ki, hogy 

 a szóban forgó szervezetek pontosabb tanulmányo- 

 zása ezeknél is ki fogja jövőben mutatni a szájnyílást 

 s a Pi'Othelminthek teslének belsejében annyn-a jel- 

 lemző összehúzódó hólyagoeskákat, azt hiszem, hogy 

 ezen ostoros s többnyire piros foltos rajzóspórák- 

 nak vélt szervezeteket a növényországból el kell 

 távolítani, s a moszatokban élősködő s fejlődésö- 

 ket ezekben átélő Monasféléknék kell tekinteni." 2 

 Vagy végre, oly általános értékű szervezeti különbsé- 

 geket kell kimutatni, melyekkel a Flagellátok állati 

 csoportja a növények rajzóspóráitól élesen különbözik. 

 Ez utóbbit kísértette meg legújabban Stein, de mint a 

 priori várható, nem juthatott kielégítő eredményre. 

 Stein a rajzóspórák és állati Flagellátok kö- 



1 Dictionnaire classique d'bistoire naturelle. XIV. Paris 

 (1828) 330. 



2 Bevision der Protbelminthen. Abth. Mastigophoren. 

 Sitzungsb. der matk. naturwiss. Classe der kais. Akademie 

 der Wiss. L. i. Wien. (1S66) 288— S9. 



zötti különbséget abban vélte feltalálni, hogy 

 az utóbbiaknak minden esetben a esillószörös 

 ázalékállatkákéval egyenértékű magjuk s lük- 

 tető üröcskéjük van, melyek a rajzóspórák- 

 nál egészen hiányzanak. 1 Ezen állati jegyekre 

 támaszkodva egészen ugyanazon terjedelemben vette 

 be a Flagellátokat az állatországba, mint Ehrenberu ; 

 azaz : a szájjal és garattal ellátott s állatok módjára 

 táplálkozó Flagellátok mellé még fölvette a Dino- 

 bryion-, < 'hrysomonas- , Chlamydomonas-, I r olvox-, 

 Hydromorium-, Ory/itomonas- és Ghloropeltis félék esa,- 

 ládjait, melyek (a Cryptomonasfélek néhány képvise- 

 lőjét kivéve) mind egeszén a növények módjára táp- 

 lálkoznak, azaz tiszta vagy módosult levélzöldjökkel 

 hasonltának át. Ismereteink jelen állására támasz- 

 kodva azonban egész határozottsággal állítható, hogy 

 Stein megkülönböztető jegyeinek általános érteket 

 mm lehet tulajdonítani ; még pedig nem azért, mintha 

 STKixnak nem sikerült volna pontos vizsgálatai- 

 val a magot s lüktető üröcskóket az összes, általa álla- 

 toknak tekintett Flagellátuál kimutatni, hanem azért, 

 mert mind a magok, mind a lüktető üröcskek — a 

 gombák- és gyökérlábúakkal egyaránt szorosan össze- 

 font Myxomycetek rajzóit és Myxoamoebáit nem is 

 tekintve, — több moszat rajzóinál is tényleg előfor- 

 dulnak. A mi először is a magot illeti, erre nézve 

 Schmitz legnjabb fontos dolgozata veendő tekintetbe, 2 

 melyben kimutatta, hogy haematoxylin-festés alkal- 

 mazásá\ al sikerül számos moszat- és gombasejtben 

 az eddig ismeretlen magot felfedezni. Nevezetesen : 

 a Vaucheriák rajzóspóráiuak színtelen kéregplas- 

 májában több, szabályos távolságokban álló mag van, 

 mely eddig egészen elkerülte a búvárok figyelmét; 

 nemkülönben fölfedezte Schmitz a sejtmagot a Go- 

 diuiii, Drapalnaldia, Saprohgnia stb. rajzóspórái- 

 ban. Maupas továbbá, Stein ellenében kiemeli, hogy 

 a Confervafélék családjába tartozó Microspora jioc- 

 cosá-nsk, valamint az Oedofioniumok rajzóspórái 

 maggal ép úgy el vannak látva, mint a Volvoxfélék 

 sejtjei. 3 Ezek után tehát igen valószínű, hogy a további 

 vizsgálatok egyéb moszatok rajzóspóráinak magját is 

 ki fogják mutatni. A mi pedig a lüktető üröcskéket 

 illeti, ezekre nézve kiemelendő, hogy Fresenius az 



1 in. 47. 



2 Untersucbungen über die Zellkerne der Tballopbyten. 

 Sitzungsb. der niederrbeiniseben Gesellschaft für Natúr- u. 

 Heilkunde zu Bonn. 4. Aug. 1879. 



n CB. 1879. Conf. Bot. Ztg. 26. Sept. 1879. No. 39. 

 p. 628. 



