39 



rus nemének alnemébe tartozó Polystica reticulata, 

 fejlődésmenetéi tekintve, a Myxomycetck közé tarto- 

 zik, miből azt következtethetünk, hogy a Myxomyce- 

 lek között a gombák különböző típusai vannak kép- 

 viselve. 1 



A botanikusok azon mai nap általánosan köve- 

 tett felfogasa ellen, hogy a Myxomycetek a gom- 

 bák köze osztandók be, ugyancsak egy botanikus. 

 Schmitz, emel legújabban ismét szót, ki visszatérvén 

 db l'.ARY-nak álláspontjára, azt hangsúlyozza, hogy a 

 Rbizopodoktól sokkal nehezebbéi] választhatok el, 

 mint a gombáktól. 3 



Az előadott buvárlati eredmények látszólag ugyan 

 bonyodalmat idéztek elő, tényleg azonban tisztázták 

 a biológiának egy sarkalatos és még mindig vita-. 

 alaptételét, a mennyiben kimutatták, hogy agyökér- 

 lábúak, melyei magasabb alakjainál az ál- 

 latiságot egyáltalában nem lehet kétségbe 

 vonni, a Myxomycetch revén a növényektől el 

 nem választható gombákkal szakadatlan so- 

 rozat által vannak összekapcsolva s hogy, mint 

 I'i.uty mondja: 11 «Az élet legalsóbb lépcsőjén 

 álló lényekre az állat és növény populáris fo- 

 galma többe nem illik.« A ki ezen igazsággal meg- 

 barátkozni nem akar. annak nem marad egyéb hátra, 

 mint tíagySándorként ketté vágni a megoldhatatlan 

 csomót, azaz a természetes határvonalak hiányában 

 önkényüleg választottakhoz tartani magát, mi ter- 

 mészetesen szubjektív felfogások mezejére a mint oly 

 tartományoknál, melyeknek természetes határai nin- 

 csenek, örökös határvillongásokra vezet. 



Labyrinthwlaféléh. 



Meg kell e helyen emlékeznem a CiENKowsia-tol 

 felfedezett sajátságos Labyrinihula-félékróí, 4 melyek 

 úgy látszik, hogy a véglényeknek egy külön csoport- 

 ját képviselik, bár nemi tekintetben a Monadokra a 

 Myxomycetekre emlékeztetnek. A Labyrinthulafélék a 



1 Cerati mii hydnoidea Ab. et Schw. und Polystica reticu- 

 lata Fr. (Polyporus reticulatus Nees) als zwei neue Formen 

 ven Schleimpilzen. Bot. Zeit 30. Jahrg. ils7;>i 613. 



: (JntersuchuDgen über die Zellkerae der Thallopbyten. 

 Sitzongb. der niederrhein. Gesellseb. f. Natnv und Pleil- 

 ktiude zu Bonn. 4. Aug. (1S7ÍI) 21. 



:; Deber die Urenzeu der Siohtbaren Schöpfung, nacb 

 den jetzigen Lcistungeu der Mikroskope unt Perngla er. 

 Sammlung gemeinverstandlicber wissenseb. Vortráge. Von 

 K. \'iRcno\v und Fr. von llcii/rzi ndobff IX. ser. Berlin 1*77. 



1 üeber den Bau und die Entwiokelnng der Labyryn- 

 thuleen AMA. III. iii. 1867. 



tengerben alámerült tárgyakra vannak telepedve s 

 csoportosan élő orsóalakú sejtekből állanak, melyek 

 buroktalanok, egy-egy magol tartalmaznak, salakjukat 

 változtatják. Ezen sejtek sajátságosan csúszkálnak egy 

 általok kiválasztott tinóm hálózatokat képező fona- 

 lakból álló pályán, mintegy sínhálózaton, melyet a 

 legkülönbözőbb kerülő utakon kalandoznak be ; ké- 

 sőbb csoportokba egyesülnek a közös tokot választa- 

 nak ki, melyen belül az egyes sejtek külön-külön 

 fokozzák be magokat s egy idei pihenés után négy 

 fióksejtre oszlanak, mely utóbbiak tokjaikat elhagyva, 

 újonnan lerakott családi sinhálózaton kezdik meg 

 csúszkáló mozgásaikat. 



Flag ellátó h. 



Az úgynevezett ostoros ázalékállatkák, Flagellá- 

 tok, azaz a véglények azon nagy csoportja, melyet 

 Du.iardin legelőször egyesített egy külön rendbe, 

 melynek képviselői egy vagy több ostoralaku örvénj ző 

 fonál által («filaments flagelliformes») jellemeztetnek 

 s melyeknek megjelölésere Coiin ajánlotta először 

 1850-ben az azóta általánosan elfogadott Flagellata 

 elnevezést, 1 — a véglények többi csoportjaihoz képes! 

 meglehetősen elhanyagoltattak s csak a legújabb idő- 

 ben részesült alakjaiknak ismerete tetemesebb gyara- 

 podásban. Claparéde és Lachmamn nagy munkájuk- 

 ban csak a Gilioflagellatokat, Ehrenberg Peridinium- 

 féléit dolgozták fel s a többi Flagellátokról csupán 

 egyes elszórt megjegyzéseket közölnek, a Peridinium- 

 felehet azonban több érdekes tengeri alakkal (számof 

 Dinophysis faj s az uj Amphidinium nem) gazdagítol - 

 ták. Fbbsbnids 1858-ban 2 Monas consociata elnevezés 

 alatt kocsonyás, nyálkás állománytól összetartott, 

 korongalakú telepeket alkotó Monadinát írt le. 

 melyet később Gienkowski 3 Phalansterium consocia- 

 Hun névvel jelolt s egy rokon alakkal, a Phalansterium 

 intestinummal együtt ismertetett, melynek telepei víz- 

 ben lebegő élnem ágazó fonalakat képeznek. — Ugyan- 

 csak Pbesenios Anthophysa solitaria elnevezése alatt 

 merev kocsányon ülő csoportos Monadinákat írl 

 le, melyek nyilván azonosak az EHRENBERG-tő] a 

 Vorticellaf élekhez sorolt E/iishilis Botrytis-azel. Egy 



1 Nachti'íige zur Naturgeschicbte der ProtococcuE plu 

 vialis Kützing. Nova acta aoad. Cses. Leop.Carol.Nat.Onr. 

 XXI 1. ii. 1850. 



Beitrage zur Kenntniss mikroskopischer Organismen, 

 Frankfurt a M. 1858. 



i éber Palmellaceen nnd einige Flagellaten, AMA. 

 VI. iv. IsTO. 



